Анали Правног факултета у Београду
СУДСКА ПРАКСА
ОДГОВОРНОСТ ПОСЛОДАВЦА И РАДНИКА - ПРЕУЗИМАЊЕ РИЗИКА
Тужилац je одвео своју кобилу ради поткиван>а y погкивачку радњу, чији власник y том моменту није био ту, na. je поткиваае извршило једно лице које ce налазило y радњи. To лице je и раније обавл»ало поткивачки занат (касније му je овај рад забрањен због нестручности), врло често ce налазило y радњи хтоменутог власника, a дешавало ce и да оно оамо остане y радионици и 'да врпш поткивање y отсутности власника поткивачниде.. Пре но што je изврпшо поткивање, ово лице je упозорило тужиоца да je копито коб/гле повређено, a овај je и поред тота одобрио поткивање. После краћег времена кобила je утинула од тетануса. Тужилац je доднео тужбу и против власника радње и против лица које je извршило поткивање и тражио да му ce штега напнади. Срески суд je донео пресуду коју je потврдио и Окружни суд. Пресудом ce одбија тужбени захтев против власнжа поткивачнице зато што лице које je извршило поткивање није било са њим y радном односу и што je то учињено без његовог знања и одобрења. Тужбени захтев je одбијен и y потледу лица које je извршило .гготкивање зато гито je тужилац одобрио поткивавве на свој ризмк и поред тога nrro га je ово лице упозорило да je копито кобиле повређено. Утврђујући да не постоји радни однос између власнива радионице и лица које je Извршило поткивање и заснивајући своју одлуку на томе, судови констатују ~да je ово лице било y нелегалном радном односу са власником поткивачнице као непријављени радник и да je обављало поткивачки посао иако му je овај био забрањен због недоотатка стручних квалификација.“ Против пресуда Среског и Окружног суда Јавни тужилац ФНРЈ уложио je захтев за заштиту законитости због повреде saxona. Врховни суд HP Србије je нашао да je захтев основан и својим решењем укинуо обе пресуде. Оваквом решењу Врховни суд je дао следеће разлоге; „Оба суда су погрешила кад су ггриликом доношења пресуда Јлзела y обзир само питање на чији je ризик кобила поткована и што су туженика Радишу третирали као лице које није имало никакве везе са поткивачким занатом и власником односне доткивачке радионпце. „Туженику Радиши je обављање гтоткивачког заната било забрањено, гге y овом случају на његовој страни постоји трађанскоправна одговорност из саме чињенице што je и поред забране вршио обављање овог занада. Штета ie дакле настала приликом обавл>ан,а недозвољене радње, те je учинилац дужан да je накнади. Чињеница да je тужилац примио ризик поткивања на себе y овом случају могла je бети од пресудног