Анали Правног факултета у Београду
СУДСКА КОНТРОЛА ЗАКОННТОСТИ УПРАВНИХ АКАТА
75
ово решење суда само има спољна обележја судског акта, a no својој суштини и правној природи одговара решењу донетом y управном поступку. Туженн орган не може y извршењу пресуде донети нов управни акт противно примедбама суда нзнетим y пресуди. Суд je y једн-ом случају поништи-о оспорено решење због неправилно утврђеног чињеничног стања и y својим примедбама указао je како да ce допуни поступак. He поступајући по примедбама суда орган je донео ново решење исто какво je било поништено. У новом спору je поништено и ово друго решење, јер je њкме повређен закон самим тим што орган није поступио по обавезним примедбама суда. (Пресуда Савезног врховног суда Уж. 6р. 1589/53 рд 11 новембра 1953.) Пресуда донета y управном спору не делује само на конкретни случај, већ je обавезна за све државне органе. Службенику народног одбора A. je био дат отказ и он je разрешен од дужности. Повео je управни спор протиа решења о отказу и y очекивању одлуке суда ступио je y службу код народног одбора Б. У управном спору je поништен-о решење о отказу и y извршењу пресуде службеник ce имао вратити y службу код народног одб-ора А. као да je није ни прекидао, Међутим, овоме ce успротивио народни одбор Б., сматрајући да пресуда остаје без утицаја на службенички однос тога службеника који je засновао код народног одбора Б. Тужба овог народног одбора je одбијена, јер пресуда донета y управном опору обавезна je за све државне органе. (Пресуда Савезног врховног суда Уж. бр. 2386/54 од 23 јула 1954.) Сама чињеница да je оспорено решење донето противно правном схватању изнетом y правоснажној пресуди, претставља по закону разлог да ce оно поништи, јер je пресуда суда донета y управном спору обавезна за органе управе. Службеник je водио управни спор иротив решења којим му није признато право на звање саветника y галатном разреду. Тужба му je уважена и решење поништено, пошт-о je суд нашао да су испуњени законски услови како за звање саветника тако и за V платни разред. У извршењу пресуде орган je донео ново решење којим je службеника распоредио y V платнн разред, али му опет није признао звање саветника. Суд je y новом спору поништио и ово решење и, поред тога, својом пресудом решио и саму ствар, тј. признао тужиоцу звање саветника y V-ом платном разреду. (Пресуда Савезног врховног суда У. бр. 1263/56 од 18 маја 1957.) 11. Злоупотреба овлашћења. Злоупотреба овлашћења као посебан разлог за прбијање законитости управног акта y управном спору односно за поништај управног акта ако суд утврди постојање злсупотребе овлашћења створена je y француском праву искључиво праксом Државног савета. Злоупотреба овлашћења нма своја специфична обележја. Ту ce, како каже Р. Одан (R. Odent), орган при доношењу управног акта из свсје надлежности придржава правила поступка и привидно поштује законске и друге правне прописе којнма je регулисана његова аквивност, али управни акт доноси y другом цнл>у a «е оном y коме му je дато овлашћење за решавање (1).
(1) R. Odent: Contentieux administratif, \ParLs, 1950, fasc. 111, p. 357.