Анали Правног факултета у Београду
РИЗИК И ТРОШКОВИ КОД ДИСТАНДИОНЕ КУПОПРОДАЈЕ
437
се испорука има извршити у месту определена тада ризик прелази на купца у тренутку када je примио испоруку у месту опредељења (узанса бр. 98). Хашки пројект има у суштини иста схватана (23). Следујући концепцију о испоруци као уручењу ствари он изводи тезу да се испорука сматра извршеном када je предата првом транспортеру, изузев ако се испорука има извршити у месту опредељења. За разлику од правила која су усвојена у Општим узансама, Хашки пројект не предвиђа да je за прелаз ризика потребно да je купац одредио возара (једина резерва je та да док продавад врши превоз својим средствима сноси ризик за то време). Ове одредбе регулишу прелаз ризика на такав начин да оставе што мање могућности продавцу да изигра купца тиме што би подметнуо робу са недостацима који би се исполнили тек за време превоза. Узансе то чине у већој мери, но и Хашки пројект предвиђа да ризик не прелази на купца ако je приликом закључења уговора знао или je требао да зна да je ствар пропала или да je оштећена (чл. 111, ст. 2). И у нашој судској пракси се поставило питане да ли ризик прелази на купца уколико су ствари рђаво спаковане. Врховни привредни суд je негативно одговорио на ово питање (24). Уколико je до оштећења робе дошло због рђавог пакована штету сноси продавац као и отпремник робе (узанса бр. 242), јер ризик за штету на роби, насталу у току превоза због рђавог паковања, не прелази на купца предајом робе на превоз возару. Ово je разумливо јер на купца прелази ризик за случајну, тј. нескривљену пропаст ствари. Пропаст ствари услед рђавог паковања има за узрок радњу продавца која додуше тек накнадно производи штетне последице али je јасно да кривицу сноси продавац те да стога .он и одговара за пропаст ствари. Прелаз трошкова. Са местом прелаза ризика везује се најчешће расподела трошкова (25) између купца и продавца. Обично продавац сноси све трошкове до места испоруке а купац од места испоруке до места определенна. Но ове две ствари се не морају поклапати (на пример, у случају клаузуле CIF где ризик прелази на купца у моменту преласка робе преко бродске ограде у луци укрцаја док трошкове до луке определена сноси продавац. Слцчна je ситуација у случају клаузуле франко државна граница где продавац сноси трошкове до преласка границе а ризик до тренутка предаје робе првом возару (узанса бр. 103) и где je продавац дужан да робу осигура до државне границе. Ипак има случајева где ризик није покривен осигуранем а место преласка трошкова и место прелаза ризика се не поклапају. То je случај са клаузулом CIF (узанса бр. 112). Ризик прелази у моменту преласка робе преко бродске ограде у луци укрцаја а трошкове у луци определена иако продавац не осигурава робу. Пошто се ове две ствари разликују треба бити опрезан при везивану места прелаза
(23) „Dans le cas ou le contrat de vente Implique un transport de la chose, n'est pas prévu que la délivrance sera efectuée au lieu de destination, la délivrance se réalise par la remise de la chose au transporteur“ Хашки пројект (чл. 21).
(24) Пресуда Врховног привредног суда Сл. 1754/61 од 7 августа 1961.
(25) Трошкови могу бити веома разноврсни: трошкови вагаша, мерења и пребројавања, трошкови превоза, утовар и истовар, осигурање, итд.