Битеф
bila jurišna kola Žilnikove seksualno-političko-estetske revolucije. (...) Iz objavljenog programa ovogodišnjeg BITEF-a vidi se da ovog puta među učesnicima nema ni jednog sovjetskog pozorišta. Na taj način, zahvaljujući Žilnikovom »tenku«, kao i lecima moga poznanika Ljubomira Stojića, psihologa, o kojima je »Politika« pisala još 13. X 1968. godine, ljubiteiji pozorišta, a posebno oni koji uče ili vole ruski jezik, lišeni su mogućnosti da vide rusko pozorište u Beogradu i da čuju rusku umetničku reč sa beogradske scene. Nadajmo se da će talentovani Želimir Žilnik treći put upotrebiti svoja kola za vožnju u nekom drugom, umetnički i politički originalnijem pravcu. Miloš Tasić, Beograd, ul. Prote Mateje 39.
(Nedeljne novosti, Beograd, 27. VII 1969)
molba
Jovan Cirilov, umetnički direkter BITEF-a, zamolio je Patrijarsiju da omogući da se italijanska predstava »Bijesni Orlando«, koja se inače igra u erkvi, u Beogradu za vreme BITEF-a izvede u Markovoj erkvi. Za sada nije dobio odgovor.
(Ekspres, Beograd, 29. VII 1969) Prvi gosti BITEF-a u Beogradu
traži se prazna crkva
Reditelj Luka Ronkoni prvi u istoriji italijanskog pozorišta postavio na scenu Ariostovog »BESNOG ORLANDA« Prvi gosti Trećeg internacionalnog teatarskog festivala, BITEF-a, italijanski reditelj Luka Ronkoni i njegov bliski saradnik Paolo Radaeli doputovali su sinoć iz Rima u Beograd. Došli su da pomognu upravniku ove pozorišne manifestaeije
Jovanu Cirilovu u njegovim traganjima za pogodnim mestom gde bi mogla da se razmaše njihova predstava »Besnog Orlanda«. Luka Ronkoni je prvi reditelj u istoriji italijanskog pozorišta koji se prihvatio posla da prikaže renesan-
sni ep »Besni Orlando« pesnika Ludovika Ariosta na pozorišnoj sceni. Premijera je održana ove godine u maju, u Spoletu. Posle toga 45 glumaca putovalo je po Italiji. Orlando je besneo u Rimu, Ferari, dva manja mesta kraj Ferare, Bolonji i najzad u Milanu. Pitali smo reditelja Ronkonija da li je prazna erkva uslov da njegovu predstavu vidimo i mi? »Besni Orlando« ne mora da se igra u erkvi, odgovorio je, predstava se jedino ne može igrati u pozorištu. Na primer dobra bi bila neka ogromna gimnastička sala, sajamska hala, galerija, U Milanu smo je igrali na trgu pred Katedralom. Publika mora da stoji. Cetrdeset pet glumaca koji učestvuju u komadu mešaju se s gledaocima. Može da se igra pred 400 Ijudi, a može i pred 10.000. U razgovoru smo saznali da trupa koja izvodi ovu predstavu nema još imena. Ne volim kad nas nazivaju »Teatro libero«, kaže Luka Ronkoni. Možda ne bi bilo lose da se nazovemo »Trupa grada Ferare«? predložio je njegov saradnik Radaeli. Najjednostavnije je da se zovemo »Trupa besnog Orlanda«, završio je našu diskusiju i razgovor simpatični gost iz Rima. (V. Por)
(Borba, Beograd, 31. VIII 1969) (...)
Prvi gost iz inostranstva stigao je na Treći beogradski intemacionalni teatarski festival. To je američki reditelj Ričard Sekner, režiser predstave »Dionis 69« koja je na programu 2, 3. i 4. septembra. Izvođači predstave dolaze danas. Pošto je razgledao dvoranu »Ateljea 212« Sekner je izjavio da se može pustiti u prodaju još izvestan broj ulaznica jer je prostor za prikazivanje dovol jno veliki.
(Eilten Biteta, 1. IX 1969)
žiri festivala
U subotu je održan prvi sastanak žirija 3 BITEF-a. Žiri treba da donese odluku o velikoj nagradi BITEF-a za predstavu koja najbolje zastupa nove pozorišne tendencije na 3 BITEF-u i o tri nagrade u kategorijama ko je žiri naknadno ustanovi (režija, glumačka kreacija, scenografija, dramsko delo, kostimografija, jedna određena scena), s tim da taj element predstave doprinosi novim pozorišnim tendencijama. Žiri sačinjavaju: (po abecednom redu): Stojan Celić, Ljubomir Draškić, Jovan Hristić, Hugo Klajn, Borislav Mihajlović-Mihiz, Borka Pavićević, Muharem Fervid, Slobodan Selenić,
26