Битеф
Tit Andronik
Teatrul National Krajova Rumunija Shakespeara: TIT ANDRONIK (Titus Andronikus) Prevod: Dan Dutescu Režija: Silviu Purcarete Scenografija: Stefánia Cenean Ton: Silviu Purcarete Asistent! režije: Leni Pintea-Homeag, Alison Sinclair (Velika Britanija) Asistent scenografije; Gabriel Manescu Osvetl enje: Vadim Levinski, Ile Craciunescu Tehnički šef: George Dulamea Rasvet jivač: Cristina Spiridon Video montaža: Marian Stefanescu Dijapozitivi: Nicu Dan-Gelep fon-majstor: Valentin Pirlogea Séf produkcije: Ing. Gabriel Manescu Sufler: Bogdan Dimitru Učestvuju: Valeria Dogaru (Saturnin, sin preminulog cara), Magrian Negrescu (Basijan, Saturninov brat), Stefan lordache (Tit Andronik, rimski patricije), Tudor Gheorghe (Marko Andronik), Valentin Mihali (Lucije, sin Tita Andronika), Angel Rababoc («vint, sin Tita Andronika), Tudoréi Petrescu (Martirije, sin Tita Andronika), Constantin Cicort (Murtije, sin Tita Andronika), Andrei Poprecu (Mladi Lucije, dečak, Lucijev sin), Tudoréi Petrescu (Publije, sin Marka Andronika), Valer Dellakeza (Demetrije, Tamorin sin), Vladimir Juravle (Hiron, Tamorin sin), Hie Gheorghe (Aron, Crnac, Tamorin liubavnik), lon Golan (Emilije, Kapetan), Lucijan Albanezu (Tribun), Remus Margineanu iKlovn, seljak), Gabriel Manescu (Got), Mirela Cioaba (Tamora, gotska kraljica), Ozana Oancea (Lavinija, kćer Tita Andronika), Leni-Pintea-Homeag (Dadilja). ■
REČNIK TITA AHDRONIKA 1. Razdor u dva tabora - Reč je o dva tabora aristokrata: jedni koji podržavaju Saturninusa, a drugi Bassianusa u njihovoj borbi oko vladarske krune. 2. Manes Fratrum - »Za kišobrane (duše) naše braće« (lat.). 3. Termin »Canditatus« (lat.) znači »obučen u belo«, s obzirom na to da su kandidat! na državnim funkcijama dolazili na farum obučeni u bele toge. 4. Olimp - Najviša pianina u Grčkoj; mitološko prebivalište bogova. 5. Causas - Prometej, koga je Zevs kaznio zbog toga što je ukrao vatru sa Olimpa i podario je Ijudima; bio je lancima vezan za jednu stenu na planini Causas, gde mu je svakodnevno grozni orao proždirao džigericu, ali bi se noću oporavljao. Spasio ga je HerkuT. 6. Filomela - Aluzija na legendu Filomele, mitološke atinske princeze. Njena sestra, udata za Tereja, kralja Traklje budući veoma tužna pošto se rastala od Filomele, moli Tereja da joj dovede sestru iz Aţine. Na putu, Terej je silovao Filomelu i odsekao joj jezik da ga ne bi odaia. Zatim je zaivorio u jedan toranj i po dolasku kuâ kaže Prokni da je Filomela umrla na putu. Ova, međutim, veze na đerđefu svoju tragičnu priču koju potajno šalje svojoj sestri. Prokna je spasava iz zatočeništva i, da bi mu se osvetile, übijaju mu sina kojeg mu poslužuju kao jelo, za stolom, posle čega beže iz Terejeve palate. Terej, pošto je saznao šta se dogodilo, besan je krenuo za njima da ih übije. Kad je bio spreman da ih uhvati, bogovi su Filomelu pretvorili u slavuja, Prolcnu u lastavicu, a Tereja, za kaznu, u pupavca. 7. Lavinija - piše latinsku reč »stuprum« (silovanje),
■ ' '~' X ‘ 7" : ШШШ .'V'-«»' " ДуУ • 1 1 *4г 1 ‘М *' *|Ѕ’" 4 Ј1 || Ј mV