Битеф
SIZVE BANZI JE MRTAV | SIZWE BANZI IS DEAD
SIZVE BANZI JE MRTAV „Pravi trenutak pozorišta može postojati samo u sadašnjosti - ne juče, ne sutra. A uvek ¡ma Ijudi koji gledaju. Prema toj neposrednoj vezi sa publikom pozorište se razlikuje od svih ostalih vidova umetnosti. Južnoafričko township pozorište najdragoceniji je primer. Njega rađa život: na ulici, u gradovima koji ne liée ni na jedan drugi grad, u Townshipima', getoima aparthejda. To je pozorište sasvim osobite naravi - ono što je bilo stvarnost u prošlosti, isto toliko nas dotiče i dañas. To je neposredno pozorište, a njegov izvanredni smisao za ruganje savršeno jasno nam pokazuje šta je bilo, šta jeste i šta će biti." Peter Brook TOWNSHIPS POZORIŠTE Sizve Banzi je mrtav \ Ostrvo (The Island) prvi put su ugledali svetlost dana u Nju Brajtonu, townshipu nedaleko od Port Elizabet. Athol Fugard i njegova družina crnih glumaca,„Zmijski igrači", već su bill prikazali Kavkaskikrug kredom, Antigonu, ltd. kada su im se pridružila dvojica pridoslica: John Kani i Winston Ntshona. „Najpodsticajnija i najperspektivnija oblast za mladog južnoafričkog dramskog pisca bio je život crnih townshipsa, u kojima je bilo neobučenih izvođača kadrih da postignu samobitnost I životnost kakvi nikad ranije nisu viđeni na južnoafričkoj seen!" zapisao je Athol Fugard u to vreme. Može se zamisliti sa kakvim je nepoverenjem dočekana ta izjava. Danas je uticaj tih komada još snažnlji: istorija, sam život, potvrdili su njihovu istinitost. „Crni čovek - da se klon! nevolja?", kaže Sizve svom prijatelju Buntuu, a onda doda: „Nemoguće! Naša koža je nevolja!". ODLOMCIIZ SIZVE BANZI JE MRTAV „Moras jedno da shvatiš. Mi ne posedujemo ništa osim sebe samih. Ovaj svet i njegovi zakoni ne daju nam ništa osim sebe samih. Nema ničega što možemo da ostavimo kad umremo osim sećanja na sebe." „Šta se to događa na ovom svetu, dobri Ijudi? Кода je briga za nekoga na ovom svetu? Ко želi кода? Ko me želi za prijatelja? Šta mi nedostaje? Ja sam čovek. Imam oči da vidim. Imam uši da slušam kad Ijudi govore. Imam glavu da mislim о dobrim stvarima. Šta ml nedostaje? Pogledajte me! Ja sam čovek, Imam noge. Mogu da trčim sa kolicima punlm cementa! Jak sam! Ja sam čovek. Obrezan sam! Da, gospođo! Pogledajte ovo!" PETER BROOK Peter Brook roden je u Londonu 1925. Tamo je 1943. režirao prvu predstavu. Posle toga režirao je vise od 70 predstava u Londonu, Parizu I Njujorku. Sa Royal Shakespeare Company režirao je; Uzaludan ljubavni trud (1946), Mera za meru (1950), Tit Antronik (1955), Kralj Lir (1962), Mara/Sad (1964), US (1966), San letnje noći (1970) i Antonije I Kleopatra (1978). Godine 1971. osnovao je Međunarodni centar za pozorišna istraživanja u Parizu, a 1974. otvorio njegovu stalnu bazu u
J.Ć.