Битеф
Oluja u režiji Jerneja Lorencija, te u dramaturgy! Eve Mahkovic otkriva nam pomaio zaboravljeni tekst Ostrovskog, napisan prije vise od sto pedeset godina, u kome je pažljivo promišljen svaki detalj adaptacije. Lorenci kritički zahvaća starinsko, koliko i svevremeno društveno licemjerje uigrane snishodljivosti grupice sitnih bogataša, baš kao i aktualnu učmalost malih zajednica, pokazujući da se promašeni život sastoji od kombinacije nogometa i nedjeljne mise na televizijskom prijemniku, kao i od ciničnog stava da se ljubav realizira same kao brza seksualna potrosnja. Lorenci je, nadalje, majstor slojevitih razina društvene ceremonijalnosti. Nakon svake izgovorene meduljudske gadosti, glumci dolaze u prvi plan pozornice i lagano se klanjaju. Svijest o stalnoj pokazanosti i neprekidnoj podvrgnutosti tudim pogledima stvara osobit, gorak i tjeskobni savez s publikom, zbog čega odjednom postaje kristalno jasno da će u sustavu opće hladnoće nastradati najtopliji i najnaivniji. Nataša Govedić, Novi list
fl Redateij je iz ne preduge petočinke izlučio sve situacije osim finalne tragedije, samoubojstva Katarinina. Tekst uvijek rabi funkcionalno, tako da izostavlja objašnjenja, a ostavlja performativne rečenice. Realističan okvir ovjde je prekoračen obilato i sistematski. Glumci, odjeveni u namjerno preraskošne, tobože reaiistične kostime Belinde Radulović, nastupaju zapravo epski, po Brehtu. Čude se sami sebi kakve to mracne likove igraju, a djelo je zbivanje pogonjeno komornim orkestrom što ujedno predstavlja pokondireni dodatak životu seoskih bogataša. (...) Predstava je, dakle, pomaio iščašena, namjerno i fluidno, a u samim glumačkim postavkama nudi mnogo igre. Giumci su, naime, izvedeni na čistinu, osigurani glazbom i uvjek novim tempom, pa se mogu poigravati. Publici se i izravno obraćaju. Predstava govori, dakako, i o našim današnjim tajkunima koji su jednako surovi, i sve je zapravo isto. Tomislav Čadež, Jutarnji list
Sva dogadanja na ruralnoj obali ruske reke Volge kontrolisu bogati starci, samoproklamovani čuvari tradicije, te nasilni progonitelji svega što odvraća od tradicionalnih moralnih načela i normi ponašanja. Slavko Prezdir, Delo
34
47 BITEF 13
TEŠKO JE BIT!