Бранич
Страна 44
„Б Р А Н И Ч"
Број 1 — 9
за те послове недељива". Г. Доганџић, који у Полицији за 1928. год. стр. 41. и сл. саопштава и коментарише овај случај, не каже нам којим је законским прописом Управни Суд овлашћен да тражи од Министра Правде да овај случај изнесе пред Општу Седницу као и којом је законском одредбом позван Министар Правде да изиска од Државног Савета начелну одлуку по спорном питању. Ми те законске одлуке не познајемо. 22. Истакнуто је једно интересантно питање, на име, да ли се могу одлука и пресуда оделења Државног Савета, за које би се пошто су донете, приметило, да су супротне са већ донетом одлуком односно пресудом оделења по сличном правном питању, задржати од експедиције. Општа Седнида је на дан 28. марта 1927. год. под бр. 4615. донела следећу одлуку: „Задржање од експедиције одлука и пресуда оделења противно је чл. 14. Уредбе о пословном реду у Државном Савету и Управним Судовима, пошто су оделења при доношењу одлука и пресуда суверена". Ова је одлука потпуно тачна и на закону основана. Изреченим пресудама Саветских оделења не може ништа стати на пут, па ни питања одлука Опште Седнице. Само се не слажемо са мишљењем г. Доганџића да је одлука Опште Седнице, донета после две супротне одлуке оделења по истом правном питању, „обавезна за оделења Савета за у будуће" пошто ми не признајемо право Државном Савету на доношење начелних одлука, какво право г. Догапџић признаје Савету. ( Полиција за 1928. год. стр. 127. и сл.) 23. Поступак приликом тражења изузећа чланова Државног Савета, који није регулисан Законом ни Уредбом, прописан је одлуком Опште Седнице бр. 35003. од 20. августа 1926. год. која гласи : „кад се тражи изузеће чланова оделења, које има да решава о каквом предмету, онда је оделење дужно, да предмет пошаље г. Председнику, да г. Председник одреди оделење, које ће решавати по овом предмету, ако нађе да постоје законске сметње, да по том предмету решавају чланови оделења, чије је изузеће тражено". ( Полиција за 1928. год. стр. 129.). 24. У својој Општој Седници од 27. фебруара 1927. год. бр. 27914. Државни Савет је протумачио Т.Бр. 52. нап. 1. зак. о таксама који се има применити „једино у случају, кад је пресудом на основу чл. 34. Закона о Државном Савету и Управним Судовима одбачена тужба, која је поднета Државном Савету против одлуке административних власти". ( Полиција за 1928. год. стр, 129. и сл.). 25. По питању о основу породичне пензије умрлог чиновника, а после две супротне
одлуке оделења, Општа Седница је под бр. 7637. од 10. фебруара 1928. год. донела одлуку која гласи: „За основ породичне пензије умрлог чиновника пре истека рока од три године предвиђеног у чл. 239. закона о чиновницима грађанског реда има се узети лична пензија чиновника, коју би стварно имао по новом закону у моменту смрти без икаквог ограничења". (Полиција за 1928. год. стр. 410. и сл.). 26. Општа Седница је на дан 4. маја 1928. г. под Бр. 15041. донела одлуку да се по решењима Министара о регулисању пензије државних чиновника и службеника не одређују рочишта, већ да се извиђа и суди по писменом поступку. ( Полиција за 1928. год. стр. 412. и сл.). 27. По питању кажњавања саучешћа у извршењу дела из чл. 163. царинског закона, Опшга Седница на дан 10. фебруара 1928. г. под Бр. 7637. донела је следећу одлуку: „Примени чл. 163. царинског закона има места на сва лица, која су узимала учешћа у повреди овог законског прописа без обзира да ли су та лица пуномоћници власника или се у ма каквом другом својству појављују". ( Полиција за 1928. год. стр. 509. и сл.). 28. „За отварање апотека према § 4. тач. 2. закона о лекарништву за Хрвагску и Славонију меродаван је број житеља дотичног места, где се апотека отвара, а не и број житеља околине." Одлука Опште Седнице од 14. марга 1928. год. бр. 10362. ( Полиција за 1928. год. стр. 700. и сл.). 29. Општа Седница је се на дан 14. марга 1928. год. позабавила и питањем о одређивању награде за рад контрактуалним службеницима. Одлука је под бр. 10362. Ова је одлука дошла по тражењу Главне Контроле да се грешка, по њеном нахођењу, приликом доношења пресуде бр. 46179|25. исправи. Оделење Саветско је нашло да се пресуда не може исправљати, па је прецмет „враћен на даљу надлежност" каже г. Доганџић г. Предсоднику који је изискао одлуку Опште Седнице. Каква је надлежност г. Председника по овом предмету тешко је утврдити. Главна Контрола само тврди да постоје два супротна Саветска оделења по истом питању. 30. О примени чл. 108. инвалидског закона донета је једна Саветска одлука. Пошто је већина из оделења имала намеру да по другом једном предмету донесе друкчију одлуку, то је решавање по овој другој одлуци обустављено, па је Општа Седница донела на дан 21. и 22. октобра 1927. год. под бр. 36226. следећу одлуку: „По последњем ставу чл. 108. инвалидског закона од 17. новембра 1925. год. преводе се на пензију по новим законима и породице оних после рата умрлих официра којима су (породицама) над-