Бранич
Страна 704
„Б Р А Н И Ч"
Број 12
лат за посредовање — једно лице се може драговољно понудити повериоцу да посредује за част једнога од меничних дужника или да то уради зато, што је већ на самој меници опредељено да то буде ако се укаже потреба. а) Драговољни акцентант за част је свако оно лице које понуди своју интервенцију да прими меницу за част једнога од меничних дужника. Оно се може понудити за ма кога од меничних дужника. Значи, за акцептанта, трасанта или жиранта. Ако ово посредовање поверилац прими, онда ће то лице — постати акцептант за част. Постаје јемац као и остали менични дужници, да ће о року бити исплаћен менични дуг. б) — Унааред оаредељени акцеатант з а част је свако оно лице, које је при издању менице од трасанта или при преносу менице од жиранта, опредељено да меницу мрими за част онда, када се за то укаже потреба. Трасант или жирант могу приликом давања свога потписа предвидети евентуално одбијање пријема менице од трасата, или његову несигурност. И, да неби себе излагали опасности да плате менични дуг пре рока, могу предвидети једно сигурно солвентно лице, које ће за њихову част примити меницу и на тај начин отклонити регресну наплату пре рока. Овакав предестинирани акцептант за част зове се адресат по аотреби. Данашњи Менични закон не прави разлику између драговољног акцептата за част или адресата по потреби. Поверилац може и адресата по потреби одбити као и драговољког акцептанта за част. Међутим, логично би било, да се повериоцу остави путпуна слобода оцене само у погледу драговољног акцептанта за част, будући да за њега раније није знао. Док напротив, при добијању менице он је могао видети које му је лице одређено за пријемника за част у случају потребе. О њему је требао благовремено да се обавести. Па кад је примио меницу са опредељеним адресама по потреби, не може га више ни одбити, већ кад настуии моменат за посредовање, има меницу да носи на акцепт адресату по потреби. У случају пак одбијања пријема и од овога — имао би права на регрес пре рока односно на пријем новог драговољног акцептанта за част уз претходну оцену његове солвентности и сигурности. 4. — Облик акцеата за част. — И менични акцепт за част је једна менична радња. И за њу законодавац предвиђа форму. Правило је, да се лице, које жели да постане акцептант за част — потпише било на лицу било на полеђини менице; да стави ознаку „аримљен за част" или други који израз, који то исто значи и да определи име онога дужника за чију част прима меницу. Ако се не означи име онога за когасе интервенише, сматра се, да је акцепт за част д9т