Браство
104 БОРБА ЗА ПАРОДНОСТ
негована мудро и паметно, биће у стању, да нав у народној борби подржава. Потиштени и народно тако јако оштећени, словенски народи нека у евом народном духу, у наслону на своју браћу, а чувајући се свега, што њиховој народности може удити од странаца, вабштавају тако свој подмладак, оспособљујући га еве јаче и јаче за све тежу и озбиљнију борбу, па онда мирно могу гледати у зору лешпе будућности. Српеки народ у овој борби, поштујући веру своје једнородне браће, има још и на своју пажљиво да мотри, и да је се чврсто држи, па, подижући и негујући просвету, да у исто доба негује у свом подмлатку племените осећаје братства с осталим еловенским народима. И кад ови осећаји не би имали основа у заједничкој прошлости, језику, обичајима, мање— више, вери ит. д., ипак би они били од неоцењене користи само с тога, што већ сви имамо против једног и истог непријатеља да се боримо. Кад сваки од нас на својој просвети буде урадио своје, онда ћемо и ми имати културу, која је својина евих народа, који њоме хоће п умеју да ве користе, а не само једнога. Кад српски народ — а на првом месту. његова образована класа — на овом пољу сав свој труд буде уложио, и оставив све ситне зађевице на страну, само општи циљ буде имао пред очима; онда ће, поуздано, неизоставно једном морати доћи дан, кад ће светла лица имати „ву чим да изађе пред Милоша,“