Браство
ХГУ
Истина је, браћо, да историјска права једнога народа имају своју тежину и величину, али И историци, као људи, бивају често пристрасни и греше, ла отуда и бива, да очување права једнога народа често зависи од пријатељетва неког другог народа, као што и срећа мнотих појединаца често зависи од њихових пријатеља. Због тога и јесте велика истина, да су света вера и лепи народни обичаји, живо осећање своје народности, свој језик и своја песма много јачи ослонац и много јаче јамство за једну народност. Ове важне чињенице еједињавају браћу « браћом, стојећи на чврстом темељу и управљајући се по непогрешним законима, те тако предају унуцима неповређено све оно, што су им дедови у аманет оставили. И српски народ има своје дедовеке особине, и српском су народу из његове старе царевине остале: вера, славе, гусле, доламе, српски језик и разни обичаји, који су му за све време ропства и давали снаге за живот. На чување и неговање те снаге и наши су покојни родољубиви чланови оставили своја завештања, ну тиме су и целом Друштву Св. Саве оставили још веће дужности старања о цељи и задаћи друштвеној. Велике су те дужности, али су и цељи друштвене племените, свете, јер су за срећу Орбинову,а мило је и драго име Србин. Човек, а и Србин је човек, ходећи по земљи, за небо је створен; газећи по праху земаљском, за дивоте рајске одређен је; мучећи се за кору хлеба, за небеске насладе постао је; а патећи се са здрављем, за вечност је намењен! Човек, а и Србин је човек, живећи у својој земљи, па као Србин, не смејући негде