Браство
131
последњега у Христу брата, сваки је по нешто манастиру приложио. Њему су чинили како бугарски, тако без разлике и српски владаоци. О светом Јовану рилском сваке године скупља се овде до 10.000 народа са свију крајева балканског полуострова. Прква онда слави, али доста и ћари. Нема живе душе, која манастир не обдари. Какво је богаство, можете представити по том, што су им сутерени удешени као магазе, грдно велике, у којима је толико спремљене хране — зрна, зелбни, сувих риба ит. д. — мислио би да ће ратовати, и то годинама. Иза манастира, одмах иза задње капије стоји воденица, епроћу ње зграда за пећ, која од један пут 700 хлебова истурује, десно грдни ахари, а лево — права чаршија. То су вам куће двокатне, као пи у Дубници. То што видите нити је село, нити варош, то је манастирски катун, и ту седе манастирске слуге. Ту су ковачнице, коларнице, поткивачнице, обућарнице — ту је све, што људима треба. Манастир је владао над 23 села , свима брдима и шумама, које у тај заокруг спадају, па може ли да није богат“ Та су им села подаривали сами цареви. Тако један велики подарак учинио им је и цар Јован Шишман, у хрисовуљи од тодине 1878. (6887., индикта 2., месеца. Септембра 21. дан). Видео сам и ту златошечатну хрисовуљу. Она почиње овако :
+ Благочестивно что, и зђло приетно и похвално веђмђ христолобивниђ царемљ, еже лобити и желанио тепло имети ЕЉ СВАТИМ,
Ож