Браство
148
његовом помену; одећа што је везла претпоследња 6ованска краљица Катарина, од Косачине породице, итд.
А шта да кажем о српској домовини, што је онако црни грчки историчар! Србија је истина у то доба, као и после за неколико векова, покривена била шумом, али је опет зато не смемо поредити са пустим крајевима северне Америке. Кроз српеку земљу промицаху из најстаријих времена најважнији путови, који везиваху исток са западом, Азију с Јевропом. Овим пругама кретаху се и пре Срба не само војна, одељења римека пи византијска, но и мирни трговци, вршећи међународну размену робе. Скоро уза сваку нашу садашњу варош наћи ћете развалине старога, насеља, које вам говоре о напретку некадашњих грађана, а да не кажем како су многа места преживела све невоље разних поплава и до данас се очувала. Што су Срби наследили иза пређашњих народа у новој посто;бини, нису упропастили, већ унапредили. Томе имамо најбољих доказа у нашим споменицима и у изјавама страних писаца, који случајем или потребом путоваху по старој ерпекој држави, уверавајући да је она пуна природног блага, добро обделана и насељена.
И у доба о коме је говор промицаху приморски трговци которески, дубровачки и млетачки, да на ерпеким трговима промене своју укусно израђену робу за домаће и стране производе. Њихне личности, као м њихно имање беху осигурани земаљским законима из најдавније старине. Пахимер и сам то признаје,