Браство
68
воре, одреде једну девојку за забита, другу за кадију, а најстарију одреде да је она у место Черке домаћин. Онда поставе у зачеље гумну забита, спрам њега кадију, а домаћина најдаље оставе.
Пошто све то нареде, онда ево ти оних девет девојака на суд. Преставе се забиту: „Аман! ти да ви здраво, имамо тужбу“.
У пита њих забит: Говор'те, и какву тужбу имате %
Девојке све из једног гласа одговоре: Ти да ви здраво! тужимо се на нашег домаћина Черку, него да га позовеш, и да му еудиш.
— А шта вам је домаћин ваш урадио, те се на њега тужите '
— Како за твоје здравље, ево видиш нас: ми смо овде девет девојака, а имамо код куће још три старије од нав; и све смо из његове куће. Па нас неће да уда, као што је Бог рекао, и као што ради остали свет. И млађе и грђе девојке у селу се удале, и децу имају, а ми видиш како ведимо. И бог ме, већ су нам се почеле емијат и поругиват, како. ћемо да оседимо на Чкркином отњишту.
Онда она девојка што је забит, посла две девојне као жандаре за домаћина, и одмах га доведу.
— Ти си домаћин овим девојкама 9 пита га забит.
— Ја сам; ти да си здраво !
— А јесу ли твоје ово девојке '
— Божје п моје, неке су моје а неке братанице. Али пошто вам ја домаћин, моје су све.
— Е па добро, кад ву твоје, зашто ове девојке овако да оставиш да их не разудаш' Видиш ли да