Браство
72
му благим пи кротким речима говорити: Како ти је име ' .
— Мени је име Павле.
— Е добро, брат Павле, то је врло добро. И кад год што погрешиш, или рђаво урадиш, одмах дођи к светој цркви и исповеди се духовном оцу. А колико имаш година '
—. Имам до 25—96.
— Е добро, добро, синко, а јеси ли жењен |
— Ја нисам, оче, него ако могнем псплатит' за девојку, мислим летос. Зато сам дошао, да се исповедам и причестим. .
— А јеси ли се кад гођ до сад исповедао '
— Ја никад до сад у мом животу, нити знам шта је то исповест; већ сам чуо од старијих жена и људи где причају за грехове, и како имају од духовника налот, толико и толико понедеоника да посте, и толико да метанишу. ( тога сам и ја дошао, да бе исповедам. — Лепо, винко, лепо, одговори духовник; исповеди се чисто овде пред богом, и слободно кажи мени као свом оцу, што си згрешио, од како знаш себе.
— Ах, мој оче! велики је мој јадни грех што вам урадио. Па не једном већ три пут. Али за два пут невам знао, а трећи пут сам ме је грех преварио. И то, сву ноћ драгу с неким латинима бисмо негде, те се у петак омрсих (и даље баш ни једне). На то духовник настави :
— Љубазни мој Павле! Мени се допада као ти да немаш што друго да кажеш; да ниси ти коме какав