Браство
Хи
186 | ·
Какво је стање овладало у Нишу по одласку В. в. види се и по томе што је морао из Ниша побећи и сам члан Привремог Кривичног Суда, Никола Хаџи Илић А у извештају начелника Окружија Књажевачког од 30. јануара 1861. г. стоји, између осталога, и ово:
„Осман паша — јављају из Ниша збачен због тога што је много гоненије над христијанима чинио... Осман паша се позива у Цариград да се суочи са в. везиром јер се он позива на в. везира да је исте по заповеди његовој погубити дао, а в. везир то одриче. У велико се говори да је в. везир збачен и под суд дат, што је летошњим својим поступком по овим крајевима Отоманског Царства, многа безаконија починио и што је и Осман још 6—7 христијана погубити дао....“17
Пошто је задао онакав страх и трепет у Нишу, Велики везир је оставио Ниш 10. септембра оне године. У Прокупљу је само преноћио и примио жалбе мислимана противу раје, па отишао за Приштину.
Притисак, који је Велики везир учининио на хришћане у Нишу, ове је све јаче зближавао и све јаче солидарисало. — Онога дана кад.је В. в. кренуо из Ниша, у Ниш је допутовао из Пирота Сава Дечанац, чувар Дечанскога метоха у Пироту. Сава је водио из Пирота, ћипровца
: Трна госте у Високе Дечане. У Нишу се већ страховало 3 ће В. в., као иконома Станоја, погубити и дечанскога архимандрита Серафима. Хаџи Глигорије, онд. чувар Дечанскога метоха и Нишу, и нишки прваци Срби, упозорили су Саву Дечанца, да похита за Великим везиром у
три-четири дана преко 160 апсеника пустио, но да их је још преко 250 оотало. За оне који су крсердари набедили да су буну приуготовљавали најгоре је и сви зло пропадају... Паша пошао по нахији па где кога нађе да је фес метнуо цепа и шубару му у Ее а кога нађе шишаног косу му и бркове чупа» (Држ. Арл. Мин. Ун. Дела). : 76 Началник Окружија Књажевачког, рапортом својим 17. нов. 1860. г. извештава Мин. Ун. Дела да ја Никола Х. Илић, члан меџлиза нишког, богаш човек, давао новац под иншерес по селима «Турци посумњали да он ше паре не даје на усшанак ше му почну радиши о глави и он пређе к нама». — Никола Х. Илић родио се у Лесковцу 1810. године. Још као млад човек преселио се Никола у Ниш и ту са Хаџи Цветаном развио велику трговачку радњу. Он је био један од шесторице чланова хришћана у Привр. Крив. Суду, што га. образовао В. в. кад је у Ниш дошао. При крају те исте године, 1860., турчин један, пријатељ Николин, скрене Николи пажњу да се Турци спремају да и њега погубе. Онда Никола побегне у Књажевац и одатле дође у Београд. У Београду се Никола жалио и француском посланику, али овај га упутио у град паши. На интервенцију Српске владе у Цариграду, дође Николи одговор преко Српске владе да није осуђен и да се може вратити у Ниш. Међу тим Никола није смео веровати Турцима; продао је велики део свога имања у Нишу и стално се настанио у Алексинцу. У Ниш је Никола отишао тек после ослобођења од Турака. Никола је умро у Алексинцу '. авг. 1885. године. (а Држ-. Арх. ==-Мано-гУнсг Дела:
иза