Браство
РИЈЕКА.
1. ПОЛОЖАЈ И ТРГОВАЧКА ВАЖНОСТ:
По. луострво Истра раздваја Јадранско Море у његовој крајњој сјеверо-источној чести на два залива: на Тршћански и Ријечки (или Кварнерски). Док је први окренут отвореном пучином према Италији, дотле је Ријечки залив
већма сличан затвореном језеру, јер га затворају источна
Истарска обала, Хрватско Приморје и острва Црес и Крк, између којих се налазе, попут врата, три тијесна канала: Вела враша (Сапаје а; Кагазта), између Истарске обале и острва Цреса; Мала враша (Опагпегојо), између острва Цреса и Крка; па Тијесно (Сапаје Фф! Манетро), између острва Крка и Хрватскога Приморја.
Град Ријека, који данас броји око 20.000 житеља, шири се на подножју Крашке планине у најдубљем куту Ријечкога залива а. на ушћу ријеке Рјечине, од које је Ријека и добила своје име. Дијели се на два дијела, на доњи и горњи град. Горњи град (пучки: Гомиле или стари град) шири се по узвисини над морем, док је доњи или нови град изграђен у новије доба тик морске обале. Иначе се ниједна чест Ријеке не истиче значајнијим архитектонским стари-. нама и љепотама. Горњи или стари град састоји се онако као сви наши приморски градови и градићи — од читавога чвора тијесних и прљавих сокачића, густо наставаних радничким и сиромашнијим слојевима пучанства. У доњем или новом граду пак има повише модерних широких улица, од којих је најпознатија и најживахнија Согзо. Међутим ни у овом модерном дијелу града нијесу поједине куће и зграде укусно изграђене, него су понајвише гломазне и масивне с тенденцијом, да у првом реду послуже практичној сврси. Од ових зграда треба нарочито истак-
нути ове: Парохијалну цркву св. Марије с лијепом фасадом (од год. 1828.), цркву градскога патрона св. Вида (некоћ је-
жовитску), саграђена према познатој млетачкој затша Мага | 5
деПа Заше, палачу некадашњега УБ оОва УСАНА ДА и 5