Братство
________ о _____ _
спитањем за Бога и за људе је веђе и далеко важније дело, него једно научно дело од дванаест великих томова, рекао је један гласовити Епископ, јер првог је вредност непролазна. те вечна, а преко другог шрегази време.
Не само да је један главни узрок зала у свету и друштву, наслаланих чак до свих страхота светског рата, у основи: нарушено и обесвећено женинство и материнство, већ одатле извире и превлађује и сав песимистички поглед наше садаш-= њипе на свет и живот. Најмрачнији поглед на, свет Шопенхау -
"ра и Хамлета долази отуда, што су бе обојица преварити и равочарали у својој мајци, што су их прилике живота навеле да.
__виде своју мајку бачену са светитељске висине у блато, пркви– " пе беле сроване у крчме. ____ |
Малертинство је онда испуњено, када као Богородиша на данашњи дан, на врхунцу своје земаљске среће, спаја чедо своје“ __ и његову душу са вишим светом неба и протка је са вишим · истинама пи духовним вредностима крај свестрашне вивије пра“ веднога Симеона, да ће јој материнску душу пробости нож љутих тање. > -
тако чедо постаје највиша уметничка творевина истините лепоте, са којом силази парство Божје на земљу, а красота. спасетњ мјрђ, зекао је словенски гениј Достојевски. | Свака хумана акција женских задруга "која гладно храни, жедног поји, нагог одева и зврши сва разна дела митости, испуниће свој задатак и успеће само у толико, у колико је у основи сваке таке племените акције свето и узвишено материнство, Овог пак нема без правих матера, које су то онда у толико, у колико су све више по узору народне песме црквице беле на земљи кров чију душу је пролазио орузжјепадњи, а све даље од садашњег шабевумљеног култа неронодопског женског голотињетва, (са често потпуним одсуством сваке више емоције душевног живота и' светиње. 5
Материнство стоји узвишено излад ових разлика. пролазних, које деле нас људе на овој трлој вемљи, као што и Богородица — у истини принос од нас људи Богу — стоји ивнад. целот човечанства.
И код питања учешћа жене у спољашњој управи цркве овај се проблем не може решити само повивом на каноне, поред силике духа хришћанског у првим опћинама његовим, када сви једнодушно бијаху једнако на молитви и у мољењу са! женама, и с Маријом матером Исусовом; када апостоли сведочаху с великом силом; и када благолат велика беше на, свима, Јер“.
ни један не беше међу њима, сиромашан, а у нарола који верова.. беше једно срце и једна душа. То је нашег верског во та. земљи вазда идеал, који су некад људи са Божјом помоћу на: земљи већ остваривали, док се у те толико живе опћине не умешаше мртве масе старог света, па ослободе дејство духа.