Вештина бити човек : (књига мудрости)
194 | — - ЖИЛПАЈО
Па, и поред тога, у детињој души постоји једна господарећа склоност: надувеност, дурновитост, склоност за телесне насладе. Ако је тако зар се не може ништа учинити да се спречи развијање склоности Хоће ли обичан официр постати славан војсковођа 2
Ми нећемо рећи не, јер, ако се остави та склоност сама себи, онда ће, на основу закона привлачности, згруписати се око ње сила других тежњи и страсти „те постати несавладљива. да то се види код унеравнотежених, напраситих, надувених, како се страст, у недостатку разума, надува до врло великих граница. Али често само једна секунда пажње „за“ или „против“, одлучи који ће од два система осећања или идеја да победи.
Они невероватни успеси које су постизали стари Шпартанци, језуитски постриженици, и будистички иноци, показују ако не свемоћа оно огромну снагу трајнога васпитања.
Питање је много деликатније кад је реч о срећи; јер ова књига је намењена младићима код којих су _ рђаве тежње могле да се ојачају годинама у недостатку надзора и рђавога васпитања. Али, наше убеђење, засновано на искуству, утврђује да се може постићи све, само кад младић уме да нађе. На младићу је да не остави душу у стању, у које је довело врђаво васпитање.
И најлепша памет, ако је нико годинама не одбрађује, остаје као и запуштена њива на којој расте коров. Тако је и с осећајима; необрађивана душа даје разуздане страсти и заслепљене нагоне.
Ако су данас „природа и темпераменат једно исто“, и ако „општа правила немају никаква утицаја на нас кад се не слажу са нашим склоностима , не треба се чудити, јер се ништа што вреди 66 добија без напора. „О, Боже, ти нам продајеш сва добра по цену напора“ (Леонардо де Винчи). „Зар не знаш, каже Сократ, да је у свету много људи који не познају свој занат 2 А да је мало који га знају и који заслужују да се води о њима рачуна“. Ко још учи човечији заната „Сваки јури куд не треба и на срећу и тако нико не стиже за себе“.