Вукова преписка. Књ. 3
108 ВАСИЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ, о —
вбивало, то сте преко Карабаше разумели, шта буде се у напредак догађало, ако ја неузмогу то ђе опет Карабаша вама, јављати, а за сада овде немамо никакви новина, а из Београда чујемо, да је Лазар Тодоровић ив Аришта пуштен, него Николајевић још није, узрок његова затвора знате одавно. Како кажу да се Господар сам чудио, што су се толико знаменити људи не само одонуд, него и одовуд за њи подватили, и њега за њиову слободу молили, дакле је обећао, да. ће и Николајевића што брже узмогне невредима пустити.
За Давидовића већ се опште говори, да је код Милоша први државни канцлер. — Да Бог да да слутење на добро изиђе. —
Поздрављају вас сви код моје куће, и мали „Кивко, мој отац, и Игња (који је Магистратски совјетник са 800 1. хе. постао), и сви остали ваши пријатељи, а ја вас љубим и почитујем као
| ваш искрени
В. Василијевић.
Бешале! све ми се слути нешто, да ће те и ви к нама доћи, а данаскеми зудну један, и каже да је у Београду чуо, да вас већ тамо чекају.
[Ориг. у арх, 0. К. Академије бр. 2496]
11. У Земуну 22. Јануарија 1822. Љубезни пријатељу!
Ваше љубезно писмо од 18. о. м. јесам исправно прим по, из њега видим да узрок Лазина п Николајевића затвора знали нисте, и по вашему зактевању, колико сам чуо, ево вам јављам: Видећи обојица како Милош непоредочно и развраштено са својом женом живи, презирући ову, а с другима којекакве ексцесе водећи, молили су га да се тога владања окане, и то неколико пута. Милош неотећи свој живљења начин променути, а они непропуштајући све једнако њега за то корети, досадимусе, пак им одсудно рекне, да је готов