Вукова преписка. Књ. 3
ВАСПЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ 10!
свога пријатеља учините добро, те пас известите шта је и како је са печатњом, п са новинама, заштову престале“ Највећа је срамота целој нацији, ако од малености пренумеранта то заведеније укинуло се буде. Давидовић не пише ни бело, ни црно, чујесе да је сада у вилајет отишао. А. за Лазу Тодоровића није истина, да је погинуо, него је стао опет у свој чин, у ком је и пре био, него се чује, да су Милошева браћа сву власт изгубили, зашто су они у ономљ саваклетију против Милоша били, које је Николајевића главе стало, и да је поред њи још неколико поглавица затворено што су шњима у споразумјенију били, све се то говори, алп Бог зна јели истина. Други важни новина нема засада. Будите здрави и примите поздрав од свију ваши пријатеља и од вашега
У Земуну 2-0' Марта 822. В. Василпјевић.
[Ориг. у арх. (О. К. Академије бр. 2499]
20. У Земуну 20-та Марта 1822. г. Љубезни пријатељу!
Примио сам ваша писма једно од 12. 0. м. п. р. (на које велики одговор очекујете), а друго од 10507 0. м. — На прво нисам вам могао, нити пак сада могу доста тачно одговорити, будући да није било могуће о свему, што треба, истинито известити се. За Николајевића толико сам чуо, да је сам крив својој смрти, и што се могао оправдати није тео, него је све уз нос ишао Господару, и Кнезовима, на себе врло много држећи, да је напослетку искао, да му туђи дворова министри суде; гди се родио, и како је после амо прслазио, то ми још нико не може, као што ваља, да каже. Брат му је парох у Срему у Сурдуку, али он још није амо долазио (а ретко долази у Земун) да нас о свему најбоље извести. — Лаза Тодоровић ступио је ошет у свој чин, у ком је и пре био; за Ћелеша није се посведочило, да је окован.