Вукова преписка. Књ. 3
ВАСИЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ 115
шевић. Молим вас пишите ми по чешће, па не заборавите о њему у писмо ђешто споменути. Желећи вам најбоље здравље, и добар напредак у ђачлуку садашњем јесам ваш искрени пријатељ Васа. [Опоља:| Негтги
Мак Зберћапојут 5 ј ш Љетрггд.
|Напомена Вукова:] одговорено 2-та Јул. (по римек.).
[Орит. у арх. С. К. Академије бр. 2502.
-
У Земуну 15/27. Октомвра 1828. Љубезни пријатељу!
Ваше писмо од 9. Августа о. г. п. р. јесам одавно примио, но од неког доба падајући из једне болести у другу нисам вам одговорити могао, особито пак чекајући од Милоја из Чумића новце за послате Шеснарице, па онда да вам о свему извесно јавим. Милоје био је овде пре три дана, ја самсе састао шњиме и опоменуога ради мало новаца за оне књиге, п да би вама врло мило било, ако би он тео за њи платити, и што оно реч вели, мазао сам га курјачким салом да би што помолио, но све што сам шњиме свршио то је, да ће до николико дана опет овамо доћи, и штогод новца дати. Он се тужи да није још ни једне књиге продао, пак му је жао да плати. Ја се надам да ће он своју реч одржати, зато изволите ми јавити, оћу ли вашој госпоји у Темишвар оправити, како што сте ми у горњем писму јавили.
Давидовић је у добром поверенију, такођер и Лаза Тодоровић, а за кнезове, што су у Цариграду били незнасе ни трата ни гласа, или ми о њима овде не чујемо.
Разговарао самсе овде са вашим рођаком (боји вас поздравља) ради Доситијеви басана. Данаске неби никаква књига ниједном списатељу бољу ползу донела од тиј басана, били вами могуће било да ви дате препечатати ту књигу, но да
ЈЕ