Вукова преписка. Књ. 3
120) ВАСИЛИЈЕ ВАСИЛПЈЕВИЋ
28. У Земуну 2-15 Нојемвра 1824. Љубезни пријатељу!
Ваше почитајемо писмо од 22/10. 8-- и у њему Ујепег Леасћти, јесам исправно примио. Ваљало је да сам вам одма отписао, али сам чекао песме док дођу, ове су дошле, и послао сам Г. Магарашевићу 10 к. по моме момку, ту је код њега мој момак застао ђакона из Пивнице. који каже, да се пошљу колико год имамо книга у Сомбор на Атанацковића, и да ће ју се онде сигурно продати, то вам јављам, да
се знате владати. — Овде се слабо продају, и који год узме гледи највише на вересију (па да плати на куков дан), или да узме књигу, а новце ће послати ласно. — за Бога! ка-
ква је то рецензија у Шетрбургу од Руског неког Професора противу вас изишла, која (како кажу) крпи вас од главе до ногу, мене су овде којеко досадили светећи се и говорећи: Ето твога Вука поздравили га Руси; дали су му ватру; намерио се на мајстора и т. д. да би оваковим абдеридима уста запушити могао, то вас молим дајте помоћи, и јавите ми, ама шта брже то боље, о чему је та рецензија, јер они сами незнају шта пише управо, него су чули само, да се против вас пише, пак им већ доста да по чувењу још више намећу, него је може бити истина. Има ли и ваша апологија ту. За Бешеново гледаћу да вам свршим онај посао због ракије само док доколем, међу тим молим вас претрпите се.
За Љубомира шта сте чули тамо, то се и овде пу Н. Саду говори, али извесно и осведочено није, одговора још нема одонуд на његово писмо.
Јесте ли добили Магарашевића летопис на 825 год. и он гледи да данашњем вкусу угове, али опет каже у предговору да ће на послетку бити оно, што мора бити, кад би он своје књиге под туђим именом издавао, п на другом месту штампао, неверујем да би овако говорио.
Овдесе "чује да је Тоша Стратимпровић на смрти у Пешти.
Повдравље од свију пријатеља.
- ваш
В. Васил.