Вукова преписка. Књ. 3
ВАСИЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ 158 8 вас сви ваши, и једва чекамо да нам дођете (али за пасош незаборавите) да идемо на славујску песму. ваш искрени пријатељ В. Василијевић.
[Споља као на претходном] ГВукова напомена:] одговорено 18/25. Априлија.
[Ориг. у арх. О. К. Академије бр. 2518]
40. У Земуну #39. Септ. 1826. Љубезни пријатељу!
Ваша два писма једно пз Будима од 26. Авг. друго из Беча од 14. о. м. исправно примио јесам са објавленијама о Забавнику. Бринем се колико је год могуће да вам што више пренумеранта скупим; него ове године нешто се ладно показују мораћу ји батином натерати.
После вашега одлазка био сам послом у Београду п ту се случајно са Давидовићем састанем. Он ме уверава да сте ви тамо прешли, да би за вас пробитачно било, одонуд не би се без једне, ако не више маторки вратили, он каже да ви нисте онамо у црвом тевтеру, како што ви мислите, п да Господар о вами ништа зло не говори. Али овде се гласа, да је вас Герману Петрбургу оцрнио, да горе не може бити, п да су ваши ондашњи пријатељи од вас руке дигли, ја то неверујем. Нити могу веровати да се једноме скитници, као што је он, све веровати може, што он каже. Да ли је третина берићетна већ изишла '
Овде нема важни новина. Царска плата још се незна коме ће припасти, ја мислим „Кивановићу, али да будне српеки учитељ, а приватно може и татарски по вА АВА. (0 оне стране ништа се нечује.
Прије осам дана дође нам амо Коста петина, но овде га познаду да је од лозе Немањића“ па му даду квартир у Касарни, а јуче оправе у бројаница на коли у Варадин, и