Годишњица Николе Чупића
Прилог познавању садашњег стања усмене српске поезије.
а
Благо усмене (народне) српске књижевности, прикупљено од Вука Караџића досле, могло би се данас врло згодно назвати: благо немерено. Ми га, доиста, данас више осећамо, него што знамо колико јем како је; више се њиме поносимо, него што га познајемо. Зато и наша научна испитивања тога блага не стоје ни у какој размери према његовој величини. Огромни досле прикупљени материјал тако је расут, да га ни највољнији и најбрижљивији испитивалац не може нигде у целини сагледати, камо ли га имати и проучавати у својој приватној библиотеци. Највише су пак расуте песме, та најзпатнија грана усмене књижевности. Да поменем само зборнике
њихове, колико их сада могу прегледати — а јамачно ће ми преглед бити непотпун; — а неки су од тих зСбсрник
сада тако ретки као кака књига ХШ. века. Тако
1. Вукових шест зборника
9... Пјеванија црногорска и херцеговачка Симе Милутиновића. Липиска 1837.
3., Огледало српско владике Његуша. Београд 1845. 4. Црноторске гусле Стев. Поповића. Београд 1858. 5., Хагодпе рјезте ђозапзке 1 ћегсетоуаске Фр. Јукића п Гр. Мартића. Осек 1858.
6., Два мала зборника банатских и бачванских пе сама између 1862—1865 г.
т., Три зборника Б. Петрановића. Београд и Сарајево 1866 и 1870
Годишњица УП Е