Годишњица Николе Чупића
РАТОВАЊЕ ХГРЦЕГА СТЈЕПАНА С ДУБРОВНИКОМ 121
а слабо је што и остајало, него или слевим попустити или се латити оружја. Као да их м Томини савјети нагињаху овом другом; и он им говораше, да пошљу Јанку свога властелина за помоћ против херцега. Али нијесу тако мислили сви старији, угледнији и искуснији Дубровчани, који су знали да ће им и најбоља добит бити штетнија од мршаве погодбе, и ако њихов глас све мање слушања налажаше. Обећања угарска, потпора папина, успјеси на порти, добри изгледи од де:пота, нада да ће им и краљ босански помоћи, сва је то живо голицало машту и тежње занесенијих и ватренијих вијећника. Чињаше им се, да у таквим повољним приликама не може бити на одмет скоро извјестап добитак приморских жупа, Стјепанових. Вијећници се у вијећу предвојише, али је ратничку страну поуздано чекала побједа.
Она је доказивала, да непријатеља, који ће им увијек о глави радити треба уништити, или ће уништити он њих.
~
дубровачки љетописци. Безимењак, 61., каже: «1449. Еп тог(о стап Тигсо Мигај ђес, е; сгеајо Мећтед 7ејећја. — Еп аглоп(о аи Васиве; а! ра 1о ћагас 1п фап(о, сће растапо Аиссаџ 1500>. А Рањина, 254.: «Т'аппо а! Оћлајо 1449. ап Васизе; [4 а21опбајо 4! рау е1 грио, д. 500, рег Апшгабо рмпарв де Тигсћ, рег ројег ргаЏсаг шп 5џо раеве, пл (шббо 4. 1500». Пошљедњи дакле, као што Нодило напомиње, исправља, безимењаков анахронисам. Међу тијем добро додаје сам Нодило: «8е поп сће Гегоггев поп 1з5ба [огве плеј попс деј зш(ало, та пе ти евто, “бо сће Нага (р. 58) пећа вца сора Чеси аппаћ јесеуа риге Маоте о, рего вобо Гаппо 1451», Ако бисмо дакде усвојили овакву исправку Имали бисмо пред собом чип, да је !451. „година донијела Дубровчанима повишење данка на 1500 дуката. Не ћемо бити далеко од истине, ако ову повишицу вежемо с дубровачким односима с херцегом, а може бити и са самим Журговићевим путем.