Годишњица Николе Чупића
116 А. ИСТОЧНИ НАРОДИ У ОПШТЕ
јављује му 833 г. да се његово мерење потпуно слаже с Птолемејевим, а на то мерење Алфраганово позива, се Колумб у доказ изводљивости његове намере и да се потпуно слаже с његовим искуством у пловидби.
До 18-ог столећа Арапи и Нормани једини су народи који су пловили по мору ради трговине и пљачке. Богатство истока привлачило је пажњу још од Офира Соломоновог. С почетка се тражила та земља богатства на источној обали Африке, а кад је ова постала познатија и кад се отворио морски саобраћај с Азијом, видело се да је у Азији, али се роба добијала само преко Араџа. Тако је и средњи век, као и старо доба, тражио Индију с њеним зачинима и златом у Етиопији и Арабији. Тако је Индија с њеним богатствима дала повода опловљењу Африке Дијацом и открићу Америке Колумбом.
Што ближе Колумбу све је јаснија идеја античког света о непознатој земљи и тежња да се она пронађе.
И опловљење Африке п откриће Америке зависило је од представе да се океан може препловити од европоке западне обале до Индије. Средњи век наследио је ту представу од Грка, нарочито посредовањем Арапа, који су ту представу још даље развили. Поверење у изводљивост те представе и у успех опловљења оквана, расло је све више. Африка је била много пре пловидаба Португалаца, позната као тространа, океаном окружена земља, нарочито по извештајима Арапа, које су онп по Шпанији, Мавретанији и Египту ширили о арапској, персијској и индијској трговини с псточним афричким обалама. Западна обала Африке, као пут за Ин-. дију, била је позната од Арапа. У средњем веку Арапима, и Норманима била су позната азорска а Арапима и канарска острва.
Још пре Колумба било је неких безуспешних покушаја испитивања западног океана неких Арапа и И галијана. |В Нотапп 130, 131). Али је се тек Колумб одлучно осмелио на то, подстрекнут свим претходним радовима а нарочито делом Гпасо Мапа1 оа Рлегге 4! Ашу-а 1410 из кога је он видео назоре старих о растојању источне од западне обале земљине и о ширини мора између њих, а нарочито гоњен жељом