Дело
56 Д Е Л 0 * * * Тома je био човек средњега раста, са шнроким плећима и подигнутим раменима, из којих је, као из какве саксије, од скочила његова велика и чудна глава. На меснатом челу још није била ни једна бора, али ипак, за сваким покретом његове руке, за сваким нарочитим погледом или за сваком оштријом речи, пресавијала му се кожа у дубоке и равне бразде, које су се губиле горе у коси. Иснод веђе, које су биле савијене н увијене у повије, светлуцале су живе. смеђе очи, увек пуне нечега да се из њих излије, влажне и нримамњпве и прпјатне. Па пуни и задригли образи, који се већ одвањују од костију, увек избријани и чисти, те иркосе свежпном и здравњем. Коса и бркови жућкасти, врат снажаи и кратак, а покретп увек удешенн оном шго хоће да каже. Ми смо се брзо упознали. Још првих дана, кад сам дошао у ту варош, приђе ми он сам у каФанн и упита ме живо н весело, да ли се ја не л.утим, што је он тако слободан и седе за мој астал. Носле рече, како волн млад и „нов” свет а о мени је чуо већ... и тако дање. Од тада смо седели редовно заједно, да једну (каФу) попијемо, говорилн један другом «ти>; и разговарали готово увек о — политици. А ту је био и срцем и душом ! Код њега није то било само убеђење, него нешто много јаче, но код и једног од његових. И још по његовој прнроди све преувелпчано. Тако се заносио, да има нека «чврста рука*, која је по њему требала да буде од «самога гвожђа, а из које сипа н сребро и злато” и бесконачно снажпа После јс исто тако с ватром и увеличавањем хвалио «поштеп рад наших дедова”, а које није познавао ни најмање. Ја сам се с н.име шалио — впдео сам да је осетио — говорио му увек друкчије п наша би се седењка свршнла тнме, да ме је лупнуо по рамеиу и рекао : «Млад сн ти још, мој голубе ! Алп ја ти из срца говорнм!« И знам, да је од срца говорио !.. Још је била иоћ, кад смо се дигли, да у лов пођемо. Пробудио нас је онај „Фурунџибаша”, као што назва домаћин онога, што јо чувао пећ. Алп док со спремисмо и кад смо прелазилп праг, бејаше се развнделило. Ишлп смо весело и у шалн. Викало се, смејало се п дирало се н иајпосле опет он