Дело
„врло опасни непријатељи, нарочпто Hofcy‘f. На главн ношаху лисичје шубаре (a/.o-sxa;), Права накТинија (вег.а;) беше у ириморју у М. Азпји изме^у Салмидеса п Аполоније (Salmydess os); Me/.uvocpsć/oi зваше се једно им илеме због проса, које много сејаше. Долонци (АоХоуу.о'., —у.-.о'., Dolongae) на Трачком Херсонесу до реке Меласа или Апсинта један су беочуг пзмеђу азиских тинскпх нле* мена u јевропских пм сродника. Пошто је предак им Дблоуу.о; пмао више жена, као што ирича Арпјан, то се у овпх Трачана уобпчајило држати више жена, да бп ималп вшпе деце (...-олла; s/eiv yuva?y.s:. wp av £У. 7ioXXwv -оллоис r/ot£v -a?oa;...). У грчкој ce историјп спомиње једном име овога племена, кад је слало посланство да пита делФпскога оракула за савет (550 пр. Хр.) због рата с Апсинтпма. кад су дозвали Милтијада у своју земљу да им иомогне. Можда ће ово пме đolongos (Ао/.оуу.ос) стајати у свези с лоу/г^ п оолоу/г; longa — и с корепом đologh:df'legli— упор. грч. ооли/о; слов длђгђ, санскр. dirgha. Међу трачка нлемена што се из северне ирадомовпне спустише на југ увршћујемо u нлемена око нланпна Перима (Orbelos) u Родоне Сатре (Saipac у ст. ппсаца „трачкп народ“) п Сатрокенте (Aa-po'/.svcai). Као да је ирво име скраћено нз другога, пунпјега, које ће но етимологпјп, како се домпшља Томап1ек. значпти „којн теже за господством, који у њем уживају. госнода‘Х упор. ариско kšatra „војнпчки ред људп.“ Сатрп су може битн војнпчки ратнпчки елеменат међу „дијским Трачаннма“, као шго су Беси сеоски-радннчкп. Али она етимологија није ноуздана. 0 Сатрима Херодот вели да су суделовалп у Кеерксову походу на Грчку и да живе у унутрашњостн поред Пиераца u Одоманта, а да су пм рудници на Пангеју-планпни. У својпм снегом покрнвеннм горама јуначки су бранили своју независност од свакога насртача као доста великн народ. У својим бЈ>дима имали су оракуд, Дионису носвећен. Доцније се нме „Сатри“ губи, а остају Дији и Беси. Сачувала су се и имена неких мањих племена. Тако Caaeju ^Ааzačo'. или ^а-ас); ПО Плинију, живе „ad Nestum amnem et ima Rhodopae“ (од Одоманта н Сагра до Корнила). Пме им се спомиње у Ксерксову иоходу и у маћедонскнм н римским заплетима. Овид вели за њих да су Хекати с надимком Zr^uvth'a жртвовали псе. Пме као да ће им стајагн у свези са санскр. кор. сар — 'заклињати, нроклињати’. Сапејима на истоку беху Кориили (Кop-?/./.oi, Corpilli): од Бпсгонскога језера до утока Хебра, а то земљиште беше покривено огранцима 1’одонс (Sabb-khane-dagh), гдо је планински кланац TeMnnjia (Dede-aghač 1>одама-чај). Овде су некада живели Кикони н Пети, али ux већ беше нестало. > дЈ>уженн с другим племенима нанадоше Корпили римског војводу Манлија (188 пре Хр.). I рачко ћс нлсме биги свакако и Трауси (Tpaužot), насељенн у средњој Годоии. 0 овима се брђанима иричало у старо доба, да у њнх <>еше чудноват обичај: кад би се дете родило, сроднпци му жаљаху га зоог м)ка u беда шго му их требаше у жнвоту пренети njieKo главе.