Дело
Д Е Л 0 430 случајеве уираво стални и савеснч пуномоћник Због тога. њему истина не ирипада право, да судској власти може издавати наређења, нито јој може намотати своје назоре као њене одлуке. али јој може наметнути да учини све радње, које он сматра као потребне, иа да суд може да дође до правилног резултата, само ако те радње имају општу законску основу п вредност Он не може имати права да судској власти одређује, да извесну одлуку мора донети, али има и право и дужност да извесну одлуку тражи и да се за њу ангажује све до свршетка пропеса. Као санкција тих права, дошло је начело, но коме со ни један казнено-пјЈавнн ироцес пред судском влашћу не може пуноважно развијати, а још мање одлучити, ако у том процесу нпје имзо учешћа државни тужилац Нећемо говорити о томе, да ли би ову установу требало ировести и кроз веће судове и у каквом облику. Нећемо зато што нам се чини, да за наше прилике може то да изостане, без веће штете. Јерархија није ту од значајне потребе. Нрема овоме, што смо до сада казали о државном тужиоштву, ми сматрамо, да државни тужилац но службеним прерогативама свога положаја треба да је претиостав.Бен осталим судијама, у чијем друштву дејсгвује, тим нре, што би он требао да буде и неиосредни службени надзорни администра тор и дисциплинска власт за све нстражне судије једне суде> е области (већа пошта, бољи изглед на унапређење и т. д.) Наравно да њихов избор треба да је условљен што бољом квали Фикацијом, а првенетвено би га требало чинити из реда истражних судија, као што смо то н раније, на другом месту, наговестили. IX Админиетративнп споронп с обзиром на надлежност судске власти Ми појмимо, да је тешко паћи једно правилно и довољно одређено гледиште, које би за нотребе нрактичког живота служило као руководно начело и јасно изражавало појам административних права и њихову оделиту природу. Међу тим, тек на