Дело
Д Е Л 0 :>02 интересе. Тешко коме читаоцу при читању ових редова да не пада на ум К1а88епшога1 трговачки, који је често тако гибак да је одиста кат-када „ћиФтински." Стаиежу овом мотив рада је добнт, добит утакмицом морално допуштеном, а врло често и недопуштеним путевима. Конкуренција то је облик рада ко* јим се долази до добити. Треба представити себи какви су успеси и какве жртве конкуренције, како је она оштра и не* милосрдна па проценити њен етички карактер. Ту се с нротивнпком борн, док се он не уништи. Успех ни мало етичан ! А 1нта још да кажемо о методама и онмм Финесама којима се конкуренција изводи. Па нпак никоме и не пада на ум да то није и етички ! И да не прелазимо редом морале сталешке, јер би нас то далеко одвело, ми указујемо још и на моралне одлике племства. Нека су свп разлози противу племства основани како је оно један анахронизам у садањем демократском нивелисаном друштву, где ништа не штрчи, ипак и оно има један аргуменз.т за свој гаЈ80и <Т еП*е. Тај је — ритерска природа, која треба да је правпло код племства. Оно није изложено оној њутој борби за опстанак, у којој доиста много помаже гипкост, умешност и опортунитет, а из које се и ако излази као победилац ипак с иуно нових стечених особина, које нису такве да се могу урачунати у морални капитал Начин живога, начин борбе за опстанак утиче на иравац мишљења и правац развића моралне природе људске Племству је егзистенција осигурана, оно не стоји иод теретом брига за насушпи хлеб, нити га гони ненасита жеља за добитп. Отуда што је истргнуто из оне љуте борбе за опстанак, нема ни земљишта за онако сићушне пр<>хтеве и ниске отрасти и особине, каприц, патолошко осећање зависти, жудњу за осветом, перфидност и т. д. Лако је једном апсолутно осигураном човеку, задовољном, а којп се налази на том хијерархиском рангу друштвеном, као шго је нлемствоп битп великодушан, чист од осећаца завистп, племенит, једпом речи ритер; чему пак прискаче у помоћ још и сталепжо васшггање и сталешка сујета да се те лепе одлике негују и њима со одликују од осталих редова друштвених. Онај, којм се роди у таквоме сгалежу мора се и одликовати овим морал,