Дело
0 ЈЕДНОМ МОДЕРНОМ МЕЂУНАРОДНОМ ПРЕДУЗЕЋУ 439 ваторпја, расутих по свима деловима света (опсерваторпје у Гриничу, Риму, Катани, Хелзингсфорсу, Потсдаму, Оксфорду, Паризу, Бордоу, Тулузи, Алгиру, Сан-Фернанду, Гакубаји, Сантјагу, Ла Плати, Рио Жанеиру, Предгорју Добре Надеу Сиднеју и Мелбурну) и за кратко време биће потпуно довршено. Пре но што завршимо са шиме представићемо у кратка читаоцима само тедну од недогледних користи које ће оно допринети астрономији не само са гледншта основне идеје која му је била покретач, и о којој је реч у овом чланку, већ и као моћан инструменат будућих астрономских прогреса. Данас су на дневном реду у астрономији извесна питања, на која се раније није могло ни помишљати, али која се сваким даном све више намећу и чије решавање постаје све потребније за даљи развитак астрономије Таква су н. пр. питаша, о распореду густине звезда на небеском своду, о шнчезавању звезда о њиховим властитим кретањима, о транслаторноме кретању целокупног сунчаног система у апсолутном простору и т. д. Ово је последње питање једно од највећих и најтежих пптања, која могу бити предмет наших спекулацнја. Оно ће извесно, као и остала питања о којима је реч, бити веома олакшано, бар са емпиричке стране, поменутом фотографском картом неба. а нарочито упорефивањем ове карте која се сад израфује са онима које ће доцније генерације астронома , у одређеним размацима времена, израфивати. Јер вал.а имати на уму, да се упорефивањем места, које једна и иста непокретница заузима на небеском своду у извесним епохама времена и дошло на мисао о транслаторном кретању целокупног сунчаног снстема. Одрефивани су са највећом пажњом положаји једне непокретннце у извесним, мефусобно удаљеним размацима времена; случајне и систематске погрешке сведене су на нулу; примењене су све инструменталне и рефракционе корекције; резултати ослобофени ефекта прецесије, нутације и аберације и очекивало се наћи у таквим двамр размацима једно п исто место за непокретницу на небеском своду. Али налази се напротнв , два разна места, чије се растојање увећава са временом, тако да изгледа као да непокретница има своје властито кретање. Упорефујући оваква властита кретања