Дело
видео на много нижем ниво-у још по коју парцелу, покривену необично развијеном четинарском шумом, остатак огромних шума, које су до скора покривале целу ову долину, а од којих су данас, благодарећи неразумној сечи , остале само по гдекоје парцеле, поштеђене не из каквих економских или других обзира, већ просто с тога, што се налазе на тако незго • дним местима да се посечена гора не би могла повући, или се бар њено извлачење не би вдовољно” рентирало оним ћифтама, у чијим је рукама била сеча.1) — Интересно је да су четинари на овој коси заступљени искључиво једом, без икакве мешавине са којом другом специјом из Фам. Сош^ега. Кроз оба региона провлачи се обична клека (Јишрегш соштишз 1ј), само што јој висина идући на више опада све више и више, тако, да, се одмах испод Јарма виђају примерци не већи од 0*50 м. Расматрајући је на теренима око Врњачке бање, поменуо сам, да јој је плод био већ у пола зрео, а овде? — овде није почео још ни рудети, већ је био зелен «као јед.” Не треба ни да наглашујем, да се је и овде, као и на свима осталим местима, налазила само по сушним камењарима, не обраслим скоро никаквом другом вегетацијом, а ређа по прљушама. После овако разгледаног распореда шума и онога што их чини, да се вратим зељастоме биљу. Пажњу путникову привлаче највећма и прво оне многобројне ливаде, што се, алтенирајући са појединим иартијама ') Иста судбина, која је по.стигла ову, негда велику четинареку шуму, пости1|И ће јамачно кроз кратко време и Јелак, тог једииог моћнијег представника данашњих четинарских шума на Копаонику, само ако се благовремено не стане на пут оној шпекулантској трговини, која се води с једне стране између њега, његових закуиника и опет државних органа и главног закупца, а с друге између њега, његових закупника и опет државних органа. Није потребно ни наглашавати, да целокупни рачун те трговине плаћа и плаћаће државна каоа, а жалосне последице њене сносиће у највећој мери л>уди из околине Коиаоникове, као што их сносе и сада већ у неколико. Колико држава губп (под претноставком да је приморана давати под закуп сечење горе у Јелаку), најбоље се види из тога, што главни закупац плаћа према уговору државној каси за свако отсечено дрво 1-20 дињ, а њему његови закупци плаћају за то исто дрво 2‘30 дин. Дакле, главни закуиац седећи код куће, богу се молећи и нерадећи ништа, добија на сваком посеченом дрвету на Копаоиику ни више ни мање но по Ш0 дин. Какве ће жалосне последице иодносцти околина Копаоникова знаће сваки онај, коме је познаго шта бива са пределима испод оголићене планине и на самој њој, јер код нас, кјко изгледа, још позадуго неће ући у моду западњачки обичај подизања шума.