Дело
502 Д Е Л'0 чним апетитом, љутња га ипак није остављала. Мњења НиколеПетровића о стварима и људма беху неутешна и саркастична Лична нота епикурејца, лишеног блага на које се навикаог звучала је у његовим оценама, дајући им мрачнији колорит. Дошавши у пенсију, његово је превасходство чисто сматралода има права говорити без икаквог прећуткивања, на које га је обавезивао пређашњи му службени положај. И јучерашњи аугур сада разваљиваше онај исти храм, у ком је мало пре чинодејствовао. — Ви мислите - говорио је — да смо ми већином, у истини, такви затуцани назадњаци, за какве нас сматрају ?’ То је, драги мој, заблуда . Искрених и уверених мрачњакаг као што је мој старац или као што је господин Неустројевг кога сте имали задовољство видети мало је. . Они су бар' искрено уверени да је покојни Аракчејев — у својој врсти идеал државника, али већина наших тако названих реакционара само експлоатишу струју из личних обзира и, наравно, терају и даље него што се пристоји .. Много више... „Штоје више јаја то је гушћа чорба,“ зар није ? Шегово се превасходство осмехну, па настави: — Чим се промени ветар, девет десетина одмах запевају другим гласом... Нема покваренијих створова од нас, особито кад нам се добро плаћа... У Енглеза је дужност, у Француза партијски интереси , а у нас, у слепих Руса — „двадесетшести“ и словенска доброћудност. За љубав „двадесет шестог^ ми ћемо начинити што^год хоћеш, и с подједнаком ћемо готовошћу поћи и на десно и на лево , како се нареди... Ако треба, написаћемо пројекат о укинућу суда и просвете. Затреба ли — начинићемо тако либералан пројекат, да ћемо се после и сами уплашити од њега!... Већина је таква... Нас често грде, и разуме се, грде, тако рећи , у четири зида уметну са саркастичним осмехом његово превасходство — али нисмо ни ми пали с неба у наше канцеларије. И ми смо из тога истог друштва које нас грди, а какво је оно само!? . .. Стока! — презриво развуче његово превасходство. — Стока без из^ађених друштвених идеала, као што и приличи стоци! Нема се, дакле, рашта, жалити , што ни ми нисмо јунаци и што волимо лепо да поживимо... Пилата у нас колико хо-