Дело
538 Д Е Л 0 ‘1ести су кожни појасевн. Иилибар је редак; а роговн — чаше врло чести; често је гвоздено оружје, и сребром украшено: земљорадннчких справа има и у гробовима, у којима се цело тело погребавало, и у гробовпма у које се само нрах полагао. На западном крају ЛиФландије, на обалама Двине и АалиФландске у почетку XIII. в. жнве Ливи, ратоборан п богат народ. Начин погребавања је сличан у тога народа местимице, ну није исти: дуж Двине су гробови с каменом осповом, дуж Аа — осамљени кургани. Сахрањивање је кад што праћено „тризном;“ Лива поред Аа још су често жртвовалп п неку жпвотињу, пајчешће пса. II овде су ретки накити за главу, а прса су кићена народним накптом ливским — верижицом, која је на прсима слободно висила, а за плећа прикопчана Фибулом. 0 врату жена висили су разни украси: сребрни новци, амулетн, бисер; мало кожних појасева и рогова за пиће. Оружје ратничко врло је добре каквоће; али нису такви домаће посуђе и ратарски алатн. Новци из женских ђердана сведоче да су те могиле из X. и XI. века. Летском утицају ваља прпписати ту разлику у оделу и култури Лива поред Двине и поред Аа. Летске су насеобине у ЛиФландији међиле на северу с естским крајевима: Сакалом и Угонијом а пшле далеко на исток до Лпцепа и Режице у Витепској губерннји. Број је њихових могила у ЛиФландпјн врло великн, све су распоређепе на заравњеним брдима и узвишицама — хумовима, нема курганских насина; трупови су полагани у земљу не баш дубоко. Ретко је спаљивање телеса; — камењем су патосанн гробови Костури су распоређенн: мушки с ј.з. на с.п., женски обрнуто. Остаци одела и украса, спирала и нрстења главно су обележје летских могпла. Килибар је готово непознат, оруже лошнје но у Лива; н новаца је мање; пађени падају од IX.—XI. в. Нађени предмети и облик Фпбула везују ове могиле за летске у Курландији. Северно од Лета п Лива жпвели су Ести, Фипскога порекла, који у шестом или седмом веку кроз ушће реке Нарве продреше у сада заузету област. Ногребавали су своје^мртве у курганима, ређе спаљивали их; гробови су често грађени од камена. Искључиво је естски украс: две игле, с главама у облику крста, спојене верижицама. Као карактеран орнаменат је више ширих бразда нспреплетаних и изукрштаних. Остатака од одела врло је мало, за то метални предмети сведоче о Естима као о вештим ковачима. Жнвели су, судећп по остацима, п на острвима Езелу,. Мон у и Даго-у. — Из доцнијег су времена ствари нађене код Ринепкадпа и Калтри-а. Изложене старине, са стране донесене, опет су распоређене, да шго боље нлуструју одношаје старинске културе са суседним земљама. Овамо треба уврститн карту балтиских градишта (городишча), састављену Левие-ОФ-Менаром и Биленштајпом. Друго одељење археолошке изложбе чпне документп из ревемскога н ришког градског архива (доста иа рус. језику), из архива лиФландског