Дело
456 Д Е Л 0 Ну, пре свега, нека нам не замери г. Веснић што му се јако чудпмо, да је могао рећи у „Бранкову Колу“. да се завештач „српског олагодејања" у еДпписцн, о коме је говорно У књизи III. ..Браства," под њим потписао: .. Ре1ег Раи1 лтоп &око1оУ11;8сћи, и да је његовој (ГГетровој) успомени посвећсша његова докторска дисертација .,Б1е ВћПгасће ћеј с!еп 8исћ1атеп," штампана 1889. у ЈХГтутгарту. Ово је могао рећи г. Веснпћ само с тога, што је напшавпгп у Вурцбахову речнику на Павла од Соколовића, помислпо, да ће он бити отац Петра Соколовића, заборавивши, да је у „Браствуговорио о Павлу ПетровиЉу од Соколовнћа; да је под поменуто ..Благодејање" потписан: т\\авле Иетров сип од Соколовића Србин" (стр. 31.) да је месеца маја 1877. на црној свеучилиншој дасци у Липнсцн, расгшсан био стечај за упражњено српско „благодејање," н да је нарочита објава позпвала оне, који хоће н мисле да имају права да траже ..српско благодејање, завештање Павла Иетровића од Соколовнћа (стр. 27.); да је поменуту своју дисертацију посветио: Мавлу Петровом — а не Иетру Павловом од Соколовнћа (Рап1 Ре1ег V' п 8око1 'УИбсћ), и да је у „Поменпку" говор о Соко> ловићу Павлу Метровом, а не о Метру Павловом. А да је поменуто ..благодејање" завештао Павле син \\етра Соколовића, а не Петар сии IIавла Соколовића, може се видети и из следећега. Пре свега да одговоримо на питање: где је колевка СоколоваКа Павла и његова оца \\етра/ На то питање ми одговарамо: Вранковина у нешдашњој Мачви у Србији. А да је у истини у њојзн, то наводимо ио тврдњи знаменитога Словенина, оца историје српске књижевности, Павла Јосифа Шафарика. Док су савре.меницп Шафарикови писали у „ЈБетопису Матице Српске" животописе Кутузов-а. Карамзин-а, Менчиков-а Ксенократ-а, и којекакве несмислпце, заборавивши на речп уреднпка ..Сербеке . Бетоппси" за 1825. частице перве, гБорфа Магарашевића, у чланку: ..Бнографическе черте славни Се]>баља, о важности жпвотописа знаменитих Србаља и о жељн да у ..ЈБетопису" изгДу животописи свију знаменитих Ср-