Дело
394 Д Е Л 0 уза се, публике која је против социјализма, а то је она публика која мени треба“... Сад је само требало склопитп план за ту борбу. Он је имао ту особину да ствар одмах и зграби и разради. Сто нута је себи рекао, а и у својој бележници има записано, да сваку ствар треба с планом радити. — Кад имам план нред собом онда спгурније нападам. Тако раде све велике војсковође! Вршећн носао размишљао је о томе, а кад се вратио кући седе да то све и на хартију бацн. Пре него што је ночео тај посао, отворн једну фиоку свога иисаћег стола, у којој је писма чувао, п стаде разгледати поједина писма п вадитп белешке из љпх. За тим отвори другу у којој беху његова нисма која .је он другима писао. Он је имао чнтаву архиву лепо сређену п нумерисану. Ниједно писмо он иије бацио, нцједно своје нцје одаслао, а да конију од њега нпје задржао. Дуго је нисао и бележио. Најзад рече гласно. — Потребно је да добијем у времену. Зато морам ирво урадити ово: П седе те наппса: Уредништву Работника Учини.ти сте ми велнку част својим нанадима, господо. Молим вас да се мало стриите, на ћу вам овим путем захвалнти на почастн. Др. Сретен Срећковић. Иреписа то лепо, наппса једно иисамце уредннку Прозорја и замоли га да у својпм стунцима да видно место овој изјавици, иреписа н то писамце па концепте нумерисане остави у фиоку, а пренисе посла по момку уреднику на адресу. Кад момак однес-е писма, он се диже нза стола, протеже се н рече: — Тако! А сад морамо свршавати још једну ствар — моју женидбу. Ко зна како ће се ово све свршити, а .ја не бих бно рад изгубити 30.000 форината! Зато морамо још вечерас- г-ђн Станићки. II диже се да се спреми, али у тај мах закуца неко на вратима. — Нанред. У собу уђе Мнлан. Он га дочека весело.