Дело
184 Д Е Л О околици, ако се само добро ожени. А то га је највише и одушевљавало и нагонило, да час прпје сврши. Због тога је почео мислити и на разортачење са Пером. Сада је хтио свему евијету показатн, да он само са својим капнталом може водитп највећу радњу у шехеру н да му није потребан нпкакав ортак. 0 својој намјери није проговорио Пери нп рнјечп. Само је носио тефтере кући и тамо их. у вече, прегледао и састављао разне рачуне. Око срачунавања мучпо се дуго и знојио се више но икада. Желео је „црним на бијелу“ доказати Пери како је све у радњи ишло, а то је било тешко. Ннао је, да бн се Перо љутно, кад би му без икаквих рачуна, почео доказивати, како се, поред свега грднога посла, нешто изгубило. А, ирема Стојановим рачунима изгубило се много! Сами Перпнп трошкови износили су грдну суму новаца, па онда губитцн на разним шпекулацијама, који су изашли далеко већн од добитака. Пз свега рачуна могло се видјетп, да се Перин капитал смањио готово за половину, него ли је био прије ортаклука. А Стојан није хтио друкчије, него да самим цифрама докаже, да је све то тако морало бити. Прп прегледању тефтера, Стојана, једнога јутра, заболн нешто у прсима, заигра му нешто и као да му дах стаде. Несвнјест му се поче хватати, руке задрхташе. Он иепусти перо, измакну се и скочи. Полетп нрема вратпма да викне Росу, да дохватн воде. II, на самоме прагу, посрну, паде, пспустившп само лак крик. Док су чељад отрчала по докторе и док су ови дошлн бно је већ мртав. Онн га, као од бнједе, прегледаше н изјавише, да му је било срце покварено: ништа више. II сав се шехер ожалостн. Са цркве зазвонише сва звона, на трп куће развнше се црне заставе, а многи дућани н магазе затворише се. Све жнво иоврви у његову кућу, да својим очнма види „милога и драгога покрјника“. •Јеси лп чуо— непрестано запиткиваху један другога .узбућени иролазници. — Штета! — Несрећа наша! Србима је суђено, да п.м славни људи рано умиру! — Тешко јадноме народу! II ннко да се усуди, да се осмпјехне. Свак ногружен, скрушен. убијен, као да је све своје у гроб закопао. II свак је