Дело
30 Д Е Л 0 Јова (збуњено) Чега. брате. да се сећам, шта да се сећам? Савета Прочитај га још један пут. « Јова (Чита пнсмо у себи. За тнм посматра Савету па Дивну). Прочитао С*ам! Савета Чар се ништа не сећаш?... А некада ти је играло срце у грудима, кад си га читао. Јер то писмо... (свечано) то писмо писала сам ја теби, Јово. Јова (гледа час једну час другу) Ама, сањам ли ја? Савета, Днвна!... Дивна Јесте, отац. Ево орпгинала одакле сам га ја само преписала. (Даде му писмо). Јова (чита оригинал) I»або, бабо! Ова комедија са мном, твоје је масло. Савета (смешећи се) Није, Јово, није! Јова (гледа нисмо и уздише) Боже, Боже, давно ли је то било! Дивно ли је оно време било!... Дивна А то .је писмо одговор на ово писмо. (Даје му писмо). Све сам то нашла у овом аавијутку, са натнисом: М. М. II. (Дајему). Има још пуно писама.