Дело
Д Е Л 0 58 ...Маваља више један ђаурски хајдук но пола турске царевипе, а не лажу Власи — вјеру ли вам турску!... прогунђа Лека за себе: ...Сад ћу вам ја показат' штојеза вас и научит вас памети!... па би готов те отпаса тканицу и замота је око главе као чалму под ала турко, потпраши пушке и удеси остало оружје, па отоле те батац међу конагџије. — Акшам хаирлах!... назва им, иришавши к ватри. Алах разиојла!... прихватише изненађенп Турци н тргоше се. — Јесте ли носустали? Како сте сви?... продужи Лека мнрним тоном. Па, валај, и јесм' и нијесмо!... одговори калаузбаша: Но ко си тн, тако тн Бога?... — Турчин, да ко?... оспјече се Лека, санћпм увријеђен због неповјерења, ошннувшу их прекорнпм погледом због страха. 0, ожђелдум, бр те — мерхаба! Отур бурда!... А ми, билај, ирохесаиисмо да није какав ђаурин и хајпнсуз из овијех шума. — А, валај, нам се не чуди: знаш лијепо каква је Дуга јадиковка, што је сва саврх врца ње до дно ње затонљена крвп коњском и јуначком од Турака и хајдука и њиховијех рука. II тек ето мало од кад честити цар просу хазну те погради 'волике градове по њој, зеру смо сербезнији те моремо бар рахат проћ’ кроза њу да не гле’амо кад ће нам иза свакога грмена прснут’ чутура! — расприча се један од Загораца. — Хоћеш, џанум, затутумит' једну? — зађе најстарији између њих, и додаде дуван-ћесу Леки који већ бјеше сио, па настави: — А окле би ти, и ако Бог да ноћес?... — Ја држим хап ту на Ноздрама, на крепуо тамо до на Крстац Суљаги Звнзднћу нешто послом. Шућур на стими!... одврати Лека, пасукијавши лулу п напаљујући је на пламену, и вратнвши дуван-ћесу њеном сахибији. Па настави: — А не махнишем вам, демек, што пмате, к'о п свн ми, шувка од дели хајдука — кад хи има такпјех, пос’ им се њнхов бхладио! да очи на очп могу украс’ чо јеку најбољу закладу,... а, што би нреклалп инсана, о том п да не говоримо!... Шта? црн не кук'о! II ми, бнва, мало прнје дивањасмо п прекладасмо се око тога; али то, билај, менн никако не иде у главу да може бит’!... прихвати калауз.