Дело
КЊИГА 34. СВЕСКА 1. Д Е Л О Јануар, 1905. год. П 0 Е 3 И Ј А ЦИДАТУС Увијен у плашту од леда и снега Продирући гордо кроз облаке суре, Нем к'о судба стојиш, непомичан, хладан Кроз векове дуге, времена н буре. По темену твоме леденом и снажном Ситни, мали људн у заблуди века Газе ногом дрском, а ти ћутиш муком, Ћутиш, не смејеш се слабости човека. Знам шта мислиш: хајте, газпте ме само, Уз хрбате моје пењите се лудо, Кроз утробу тучне нробијајте путе, Али све је заман, све вам је залудо. Вндео сам много векова до сада II народа много од разшгјех страна Занесених вером величине своје II вером у звезду својих великана. Па где су сад они, где су дела њина, Ко им се још клања, ко ли им се диви? 0 хридине моје разбило пх време, Ио књигама прашним једва спомен живи. 1*