Дело
324 Д Е Л 0 ства српско-словенско царство поставили и ово накнадилп. Цар Душан Силни примио је већ грб царства грчког. Долазак Турака прекинуо је ову промену и препречио је овај посао за дуго време, но сад, пошто је сила турска сломљена и уништена тако рећи, треба да почне исти онај дух дјејствовати, права своја на ново тражити, и прекинути посао на ново наставпти. Овај темељ и ове основе зпдања царства српског ваља дакле сад од развалина и насутима све већма чистити и слободити, на видик пзнети н тако на овако тврдом и сталном историческом фундаменту ново зидање опет нредузети и наставпти. Чрез то ће ово предиријатије у очима свију народа, а и самих кабинета, неисказану важност и високу вредност задобити; јер ћемо онда ми Срби пред свет изићи као прави наследници великих наших отаца, који ништа ново не чине но своју дедовину понављају. Наша дакле садашњост неће бити без сајуза са прошлошћу него ће ова сачињавати једно зависеће, саставно и устројено цело, и за то Српство, његова народност и његов државни жпвот стоји под заштитом светог права историческог. Нашем тежењу не може се пребацити, да је оно нешто ново, неосновано, да је оно револуција и преврат, него сваки мора признати да је оно политички потребно, да је у прастаром времену основано и да кореп свој у пређашњем државном и народном животу Срба има, који корен само нове гране тера и на ново процветавати почиње. Ако се ново препорођење српског царства с ове тачке сматра, онда ћеду и остали Јужни Славени идеју ову врло лако разумети а и с радостију примити, јер ваљда ни о једној европејској земљи не живи тако спомен историческе прошлостп код народа, као код Словена турских, код којих је живо и вјерно опомињање свију скоро славннх мужева и догађаја историје њихове још и данас. А за то се може спгурно рачунати да ће посао овај у народу драговољно примљен бити и нису потребпа десетољетна дјејствовања у народу да би он само корист и ползу овог самосталског владања разумети мого. Србљи су се међу свима Словеннма у Турској први собственнм сретствима и снагом за своју слободу борили; сљедователно они имају нрво и пуно право к томе да овај посао и даље управљају. Већ сад на многим местима а и у неким кабннетима иредводе и слуте то: да Србима велика будућност предстоји и то је оно што је позорност целе Ероие на Србију