Дело
350 Д К Л о свесном животу по своме траја1ву много већа од самих стан.а бола н задовољства. Ово је нарочпто важно утврдитп с иогледом на питан.е о квантитатпвном односу бола п задовољства у току културног прогреса човечанства. Јер тада се лако увиђа, да је Хартманово учење о непрестаном рашћењу бола над задовољством у току културног прогреса човечанства петачно. Да н. пр. болестп расту брже од срестава које медицина ироналази за н.пхово сузбпјање, да ће увек један великп део човечанства моратн стајатн на пвнцн гладн п т. д. Сва та Хартманова тврђења само су пропзвољне претпоставке, међу тим много је вероватније претноставпти обратно, да се беда и бол људскн све више сман.ује у току културног прогреса нсто тако као што се смањују — и у томе Хартмаи пма право — и задовољства. А то просто значи да инднферентна емоцпонална стаља, која и данас заузимају претежни део нашег свесног живота, да ће њихов обим у току културнога жпвота иостајати све већи, т. ј. да ће живот постајати све празнпји, све неинтересантннји. Доиста тешко је претпоставнти, да са интелектуалним развпћем човечанства мора расти и бол, као што то учи Хартман, јер би то било у највећем степену нецелисходно, пошто што је год интелект већп он постаје све способнији да дела на чисто интелектуалним мотнвима, док су несавршенијем интелекту потребни све јачи емоционални мотиви. Ако је човечанству данас одређено да изврши велики задатак враћања васионе у првобитно стање мира, као што то тврди Хартман, онда ће оно, стојећи на највишем могућем ступњу интелектуалног развића, на коме нема никаквих светских загонетки бити у стању да то изведе п без неизмерне суме бола коју му Хартман као нужну ириписује, просто на основу уверења у ништавило живота услед његове потиуне емоционалне индиферентности (чиме егзистенцпја губи сваки разумни мотив својег продужења).1 Али и ако су, као што показују горње критичке примедбе основне поставке Хартманове филозофије погрешне, ипак ће његов значај у Псторији филозофије остати велики и несумњив п то зато, што је он с великом енергијом и успешно бранио 1 Детаљнпје пзвођење ове моје песимистпчке доктрине Оиће изнето у лругој свесцп мојих „Приацппа Метафпзике1*, која ће ускоро изаћи.