Дело
Л К Л (I 42 „Индјев иоследњу стаику трећег члапка царске Повеље 20. вељаче 1Н(П., којом се 11>. Н. Цар и Краљ удостојио иадати устав цједокупну Царству, а н свој Краљевшш п земл.и своје државе ио једап покрајични ред, која станка гласи овако: „„Но будућн, да ми нпјесмо коначпо ријешнлн о одношајнма државно * правннм наше Краљевине Далмације иапрам нашпх краљевппа Хрватске и Славонпје, с тога неће пн моћи за сада ступпти у иостуипу крјепост покрајпнски ред крал.евнне далматинске.“ „Уважнв, да тако прндржање мораде се сматратн као престжто већ од онда, кад је Њ. В. Краљ удостојило се годпне 1 N62. нареднти, да покрајнчни ред, издан за Краљевину Далмацпју. ступн у потпуну крјеирст, п да је збиља од тога доба истн ред у потнуној н законитој дјелатности; „Уважпв, да нреинаком устава 2(5. вељаче 1861., која се. збпла усљед поновног закона 21. иросинца 1867., краљевина Далмација остаде правпо здружепа с краљевинама и земљама, заступаним у царевинском внјећу, без ннкаквог прндржаваља и изнимке, и да је фактично Далмација свакад, па и данас заступана на царевннском вијећу; „Уважнв, да царевинским законом 21. нросинца 1867., посећим нагодбу међу краљевинама н земљама, заступаним у царевинском вијећу с једне стране, и оним круне Св. Стефана, којим последњнм припадају краљевине Хрватска и Славонија, с друге стране, нпје се он из далека назначпо о каквом државноправном одношају међу краљевнном Далмацијом и краљевинама Хрватске п Славоније, да од оног времена сједио је свакад у делегацији аустрпјско.ј заступник далматински; „Уважив, да премда из свега наведенога јасно истиче, да је било укинуто придржање последње ставке, трећег чланка, Повеље 26. вељаче 1861., ииак ту скоро читасмо изјаву министра предсједника угарског у пештанској носланичкој кући, из које се нзјаве внди, да она влада, опозвавши се иа нагодбу године 1872., склопљену међу краљевинама Хрватске и Славоније с једпе стране, а краљевином Угарском с друге, држим, да краљевина Далмација само фактично припада вези краљевина и земаља, заступаних у царевпнском вијећу, и коју су нагодбу утаначплп дотпчни краљевинскп одбори земаља Стјепанове круне;