Дело
74 Д К Л 0 Шар-Планнне, ипак сам снноћ, не знам откуд, замишљала да ћемо се вознти колнко од Нпша до Кмннове Кутине плн Нишке Бање, по друму равну као тепсија. Нн номислпла иисам да ћемо пћн путем као пекад до манастпра Преображења, одакле смо се вратнли с ноломл»еннм сипцама н увезашш ободпма и федернма. Л>удн, као што рекох, час-ио на сиђу; ја пепрестано на колима: впчем, пе помаже — не дају да се морпм! Страх је то бно за мене, илашљиву, с још свежпм ожиљком па челу од пада с кола. Све уз брдо, уа неке речпце, поточиће... Камењар сам. Час се пакрнве кола па деспо, час на лево, и то толико, да се нзврну, да ме притнспу на камењу, у иотоку. Најпосле силом сиђох н иођох иешке. Јесеп. Не, овде јесен скоро неће; почетак је лета: н тнце певају као у лето, н цвеће мприше као у лето. Потоцп, камењари, пут опточен зеленилом, додирују нас зелене гранчице по главн, омплује нас росно лишће но лнцу; жубори ноток бнстар преко камена, преко шљупка разнобојног, шушти лншће зелено од иовстарца тихог и ирнјатног који Грци зову зефир а Арапи бади; душе заиадни ветар благ, тпх, што у мају развија руже и снја, сунце светло, топло, под којим крај Белога Мора успевају маслине; лете свилени конци, блеји стадо, певају пастпрп. II мислила бнх да смо у почетку лета, да нисмо прошли мимо грозне винограде где крај чокота чуче с котарицама девојке и невесте скоро доведене, у празничном руху красне скопске Црне Горе. Мислила бих да смо у рано лето, да не пролазимо мпмо кукуруз крупнога класја, мимо дуван пристигао за брагве. А где-где, дуван обран, наннзан у низе, као велики дукати. Обложиле су те златне пизе куће и високе авлијске ограде од дна до врха, па се издалека нрема сунцу жуте као ђердапи од дуката испод грла једрих цура чије су га руке раднле, брале и низале певајући песме чежње за слободом језиком своје земље. Мало колима, мало пешке, дођосмо уз село Марковце. Ту куће, већина с чардаком, блиау једна уз другу, до пола зидане каменом, од пола непеченом опеком, покривене црепом, ограђене впсоким зидом, зиданим онако као куће. Около кошеви, који ће скоро бити свакако пуни, пошто је добра летина. Пођосмо селом, и пред нама се указа красна слика: људи, и стари и млади, жене — све у живописном руху свих села скопске Црне Горе. Беле се пешкири, шарене се прегаче, од- %