Дело
106 Д Е Л 0 најбоље. И, судећи прематоме какоје отпочео послове, билојејасно да није пореметио већ увећао своје имање. Месеца октобра били су племићски избори у Кашинској губернији, где су била имања Вронског, Свијажског, Кознишева, Облонског и један мали део ЈБовиновог. Ови избори, према многим околностима и лицима која учествоваху у њима, обраћали су на себе пажњу друштвену. 0 њима се много говорило и за њих се спремало. Московски, петроградски и загранични становници, који никад нису бивали на изборима, дођоше сад на те изборе. Вронски је давно обећао био Свијажскоме да ће ићи. Пред саме изборе Свијажски, који често посећиваше Воздвиженско, сврати по Вронског. Још уочи тога дана између Вронског и Ане произађе готово свађа због овога пута. Беше оно најдосадније, тешко у селу, јесење време, и стога Вронски, спремајући се за борбу, са строгим и хладним изразом, како он никад раније није говорио с Аном, изјави о своме одласку. Али, на његово изненађење, Ана прими тај извештај врло мирно и само упита, кад ће се вратити. Он пажљпво погледа у њу, не разумевајући ту мирноћу. Она се осмехну на његов поглед. Онје знао за ту њену способност повлачења у саму себе и знао је да то бива само онда кад се она у себи решавала на нешто, не саопштавајући му своје планове. Он се бојао тога; али му се толико хтело да избегне нризор, да се начипи као да верује, а делимице и искрено поверова ономе, чему је хтео да верује — њеној разумности. — Надам се да ти неће бити досадно ? — Надам се, — рече Ана. — Јуче сам добила сандук књига од Готија. Не, неће ми битп досадно. „Она хоће да узме овај тон, тим боље,“ номисли он — „иначе све једно те псто.“ II он оде на изборе, не изазвавши је на отворено објашњење. То је био први случај, од почетка њихових односа, да се он растајао с њом, не објаснивши се до краја. С једне стране то га узнемири, с друге пак стране он налажаше да је то боље. „Спочетка ће битп, као и сад, нешто нејасно, прикривено, а затим ће навикнути. У сваком случају ја јој могу све дати, само не своју мушку независност,“ мишљаше он. С руског преводи М. Сретеновић. HACTABHTlE се