Дело
П 0 Л Е М II К А 59 бих ишао по свом урођеном нагону који ми вели: „Туђе поштуј и чувај више него своје!“ — И ако је дописник намеран да постане уљез и да отуда извлачи користи, ипак је морао признати да ми је магацин најуреднији и најисправнији. А кад ми то и такве индивидуе признају, ја могу само бити задовољан и мирно чекати оцену својих старешина. Не кријем да јавно говорим: „Мени је држава преча од свега!“ А да то није само празна реч, могу се моји претпостављени уверити из мог целокупног рада и признања које уживам код својих другова. А што вели да сам рад да се додворим, дао бих му прилику да то и на суду докаже, само кад се не би крио иза котеријског потписа. За оне речи о Државном Савету и магационарима, уверен сам да he му господа саветници и наши магационари достојно одговорити. Псто ово важи и за господу из наше Управе, јер he умети да се чувају од оваквих нападача и положара (јер није смео ни да се потпише!). Завршујем овај свој одговор са речима: Бог све види и све зна, па he пронаћи и овога што се кобајаги потписује „Један радник“, а овамо зна се да пуца на место помоћника магационара. Поред тога уверен сам и у земаљску правду и правичан суд својих претностављених. С особитим поштовањем Сима Нешић с. р. помоћник магацпонара у Управи Монопола". Је ли полемика само почела, — краја јој не можеш сагледати! Кад је по среди свађа и пнат, српско перо могло би потрошити и море мастила па да се не умори. II то не само перо магационарских помоћника, него чак и пера наших академика. Г. Благоје, који је за време „псећих дана“, једва стизао да скрпи број свога листа, гледао је у овој полемици, која се развила до невероватних испада, скоро читав мајдан прилога, те је. ако ћемо право, био не само задовољан, него се, шта више, отворено ставио на страну г. Симе Нешића. Исто као што оно муве досађују преко целог лета нашим спавачима, досади и ова полемика господи из Управе Монопола, те некако о самом Илијин-дану аванзоваше г. Симу Нешића за магационара трећег одсека у Управи Монопола, спремни да