Дело
РЕЛИГИЈА ЊЕГОШЕВА — СВРШЕТАК Па ипак постоји у свету једна етичка теорија, којом се проповеда непротивљење злу. Ова се теорија обпчно ауторизира Христом и има заштитника међу веома интелигентним и веома честитим људима. Нигде у свету није ова теорија доведена до такве— тешко је не рећи: абсурдне — крајности као у Русији. Најтипичнији њен апостол у Русији, и у свету, јесте Толстој, а најизразитији идеал ове теорије представљен је у Толстоја у „Легенди о Ивану дураку“. Ова теорија, коју није једини Толстој проповедао и не једини руски даровити јеретици но и многи еклезиастици, до толике су мере ослабили, разнежили, обезкарактерили дух рускога народа, да је он у истини у последње време положио одлично испит из ове теорије, показавши, како је он у стању да се не противи злу, или другим речима, како он није у стању да се противи злу. Црна Гора по величини међу словенским земљама стоји на дну оне скале, на врху које стоји Русија. У овој Црној Гори, у којој жпве људи једне крви и једне вере с руским народом, никад се нико није јавио као приврженик и заштитник теорије непротивљења злу. На против, од кад постоји Црна Гора као словенска земља, вазда се у њој знало само за теорију п р отивљења злу. Ова теорија проповедана је по црквама с крстом и јеванђељем, проповедана' на саборима песмом и гуслама, проповедали су је стари и млади, свети и умни, жене и људп. И ова је проповед до такве мере уздизала дух малога црногорског илемена, да је оно било у стању да столећима даје отпора највећем злу, које је ариску европску расу у историји задесило — осмапској свепобедној моћи. Но од кад постоји