Дело
424 Д Е Л 0 много удаљен од улице Мирило, мален стан с намештајем, па ће се ту састајати два пут, или три, четири пута преко недеље. Метнула му је у главу Батињолски кварт, али с таквом вештином да је он могао мислити да је он сам дошао на ту идеју, као и на раније уосталом. Почеће да тражи још од сутра, и писаће је, пост рестанте, под тим и тим знаком, на ту и ту пошту. Ова претераност у излишним обзирима посведочавала је Ренеу у коликом ропству живи његов сироти анђео, — ако се то може назвати животом! „Сироти анђеле“, рекао јој је заиста, кад је она угушивала једну жалбу на деспотизам свога мужа, упоређујући се сама са гоњеним живинчетом, „колико си морала препатити!...“ И она је била подигла са своје стране зенице ка таваници, показујући само беоњачу од својих очију, оним покретом тако добро одиграним да, годинама доцније, човек који се разнежио у тој пантомини, пита се: „Је ли могуће да није била искрена?...“ То савршенство комедије није било потребно да би Рене пристао са срећом на план који му је предложила вешта ученица Дефоржова. У принципу, и просто што је био заљубљен, он би примио макакав предлог са блаженством, са побожношћу. Али програм који је Сузана израдила одговарао је у осталом свима извештаченим деловима њеног бића. Потајни карактер ове интриге очаравао је тог читаоца разних романа, који се сладио унапред на мисао да доживи какву сличну мистерију. Фразеологија помоћу које се млада жена начинила као брижна муза његовог рада поласкала је у њему самољубље писца, који снева да помири уметност са љубави, задовољство сладострасти са самоћом и независности потребном ради састава. Најзад, песник је, после дугих дана мучења, осећао као крила на духу и срцу. Толики је био жар његовог блаженства да не примети чак болно чуђење које је изражавало лице његове сестре цело вече које дође после посете Сузанине. Шта је чула Франсоаза? Шта је јавила Г-ђи Фресно? У сваком случају ова последња патила је видљиво. Дубоко незнање појединих жена у исти мах романтичних и чистих приређује им ова изненађења. Оне се интересују за љубавне ствари, јер су жене, и оне пружају своју руку првим везама које сматрају невиним као себе саме. Затим, кад виде бруталне последице на које излазе на крају крајева ови односи готово неминовно, њихово изненађење би било комично да није исто толико свирепо колико и достојно поштовања. По опису који јој је дала