Дело
430 Ц Е Л 0 Ја ћу се чешће послужити текстуелно самим речима потпуковниковим, којима ми је он објаснио идеје водиље III армије. „У тренутку кад смо прешли границу, рекао ми је од речи до речи пуковник Асманов, главна оријентација наших колона била је ка Лозенграду (Киркилису). Идеја је ова била: или ћемо сусрести непријатеља пред тврђавицом, или ће се он затворити у тврђави. Потпоре непријатељ може добити или из Бунар Хисара или из Једрена... Најзад, има два начина да се тврђавица освоји : или је напасти нагло и силно, или приступити редовној опсади. Према томе смо ми удесили свој план и тако организовали своје колоне, да бисмо, у сваком од тих случајева, могли спречиги долазак појачања непријатељу у Лозенграду. Наша је намера била да покушамо један изненадни напад, да бисмо заузели тврђавицу и одсекли повлачење непријатељу. Међутим, ако би се такво решење показало као неостварљиво, поједине колоне су тако упућене да свака има свој објектив у циљу опсаде тврђавице“. Другим речима, основна мдеја операције генерала Димитријева била је, да се војска крене напред на раширеном фронту и у више колона, да се у центру покуша изненадни напад, док би спољне колоне на левом и десном крилу дејствовале у бок. Распоред трупа био је овај: две главне колоне, свака са две бригаде, кретале су се двема обалама реке Теке-Дере. Свака од тих колона била је у спољњем боку заштићена другом колоном, у јачини једне бригаде. Овде треба приметити, да су се Бугари, код којих једна дивизија од три бригаде, са по 24 батаљона, замењује наш корпус, служили својим бригадама од по 8 батаљона, у јачини сваки преко 1000 људи, као што бисмо се ми у Француској служили једном дивизијом. То је потпуно одговарало формацијама њихових непријатеља, који су у дивизији имали само три пука са по три батаљона од 800 људи, више један батаљон ловаца. У ствари један корпус турски од три дивизије није ниуколико био јачи од једне бугарске дивизије. Две колоне на десном крилу III армије биле су састављене из 4. дивизије, две колоне на левом крилу из 5. дивизије. Шеста дивизија ишла је за њима у позадини, за двема централним колонама. „Мисија двеју спољних колона била је, рече ми пуковник Асманов, да изврше обилажење и зауставе турска појачања. Колоне из другог реда (6. дивизија) требале су да појачају колоне из прве линије и изврше јуриш“.